{"text_format":"2","workbook":"xls","n_sheets":1,"sheets":["EConReport"],"not_rendered":{"charts":0,"images":0,"macros":0,"external_links":0,"defined_names":0,"comments":0,"pivot_tables":0},"unopened":[],"bounds":{"document_bytes":16777216,"sheet_cells":100000,"run_cost":"one","rows_first":2000,"rows_last":500,"rows_between":2000,"halvings":0,"cell_chars":16384,"cell_head_chars":4096},"cells_cut":4,"cells_raw":0,"read":"whole","date_system":"1900","formulas":"cached_only"}

{"sheet":"EConReport","index":0,"n_rows":10,"n_cols":6,"rows_kept":10,"cut":false,"hidden":false,"merged":[[0,0,0,5]],"flags":["formulas_cached_only"]}
["Izvješće o provedenom savjetovanju - Savjetovanje sa zainteresiranom javnošću povodom Strateške studije utjecaja na okoliš Okvirnog plana i programa istraživanja i eksploatacije ugljikovodika na kopnu i nacrta Okvirnog plana i programa istraživanja i eksploatacije ugljikovodika na kopnu."]
[]
["Redni broj","Korisnik","Isječak","Komentar","Status odgovora\n","Odgovor"]
[1,"INA Industrija nafte d.d.","Strateška studija utjecaja na okoliš za Okvirni plan i program istraživanja i eksploatacije ugljikovodika na kopnu i Okvirni plan i program radova na istraživanju i eksploataciji ugljikovodika na kopnu","Opći komentari INA, d.d.\n\n1. Strateška studija utjecaja na okoliš Okvirnog plana i programa istraživanja i eksploatacije ugljikovodika na kopnu (Strateška studija) trebala bi biti izrađena na temelju Nacrta Okvirnog plana i programa istraživanja i eksploatacije ugljikovodika na kopnu (OPP). Kako Nacrt Okvirnog plana i programa istraživanja i eksploatacije ugljikovodika na kopnu ne postoji, ne citira ga niti Strateška studija, pa se postavlja pitanje za koji dokument je izrađena Strateška studija i na što će se odnositi njeni zaključci koji bi trebali biti razmotreni pri donošenju konačnog OPP.\nObrazloženje:\nNa web stranicama Agencije za ugljikovodike stoji kako se na javni uvid i javnu raspravu stavljaju:\n• Strateška studija utjecaja na okoliš Okvirnog plana i programa istraživanja i eksploatacije ugljikovodika na kopnu i\n• Nacrt Okvirnog plana i programa istraživanja i eksploatacije ugljikovodika na kopnu  \nNa istoj web stranici se nalaze i mogu se preuzeti:\n1. Strateška studija,\n2. Strateška studija – netehnički sažetak\n3. „Okvirni plan i program radova na istraživanju i eksploataciji ugljikovodika na kopnu“ (koji se nalazi i kao prilog u Strateškoj studiji“\nU Strateškoj studiji se navodi:\n„U Studiji je analiziran Okvirni plan i program istraživanja i eksploatacije ugljikovodika na kopnu. Odluka o izradi Okvirnog plana i programa donesena je 22. listopada 2014., a izrađen je temeljem Odluke Vlade Republike Hrvatske, klasa: 022-03/14-04/267; urbroj: 50301-05/18-14-7; od 10. srpnja 2014. godine, o provođenju i objavi javnog nadmetanja za izdavanje dozvola za istraživanje i eksploataciju ugljikovodika na kopnu, te Odluke Vlade Republike Hrvatske, klasa: 022-03/14-04/267; urbroj: 50301-05/18-14-5; od 10. srpnja 2014. godine o sadržaju i uvjetima javnog nadmetanja za izdavanje dozvola za istraživanje i eksploataciju ugljikovodika na kopnu i kriterijima za odabir najpovoljnijeg ponuditelja koji je donesen 10. srpnja 2014. godine, temeljem Odluke Vlade Republike Hrvatske (klasa: 022-03/14-04/267; urbroj: 50301-05/18-14-3) o postupku provedbe javnog nadmetanja za izdavanje dozvola za istraživanje i eksploataciju ugljikovodika na kopnu. Odluka je objavljena objavljene na službenim mrežnim stranicama Ministarstva gospodarstva.“\nDakle, ne navodi da je Strateška studija izrađena na temelju Nacrt Okvirnog plana i programa istraživanja i eksploatacije ugljikovodika na kopnu, pa je pitanje u koji dokument, sukladno postupku strateške procjene, će u konačnici biti integrirani uvjeti zaštite okoliša utvrđeni strateškom procjenom, način praćenja stanja okoliša vezano za provedbu programa te način provjere provedbe mjera zaštite okoliša koje će postati sadržaj programa, u skladu sa završnim korakom navedenim u  tablici 1.1. „Koraci u provedbi strateške procjene utjecaja programa na okoliš“. Strateška studija napravljena je za Okvirni plan i program istraživanja i eksploatacije ugljikovodika na kopnu, a da Okvirni plan i program nije dostupan. Po zakonu je trebalo istovremeno provesti javni uvid za Okvirni plan i program i Stratešku studiju za OPP. \n2. Strateška studija je vrlo opsežan dokument sastavljen od niza podataka, počevši od stručnih i povijesnih u pogledu istraživanja i eksploatacije ugljikovodika u RH, statističkih podataka o okolišu do ekonomskih i financijskih uvjeta u RH. Međutim, Strateška studija, odnosno OPP nisu definirali na kojim područjima u RH će se provoditi istraživanja i eksploatacija ugljikovodika. Navedeno je da Studija analizira područja koja su ponuđena na prvom javnom natječaju i koja će biti ponuđena na drugom javnom natječaju, ali se još uvijek ne zna koja su to područja predviđena za drugi javni natječaj.\n3. Strateška studija ne sadrži ''Pojmovnik'' i/ ili ''Definicije'', a neophodno bi trebala s obzirom da ista obuhvaća čitav niz tekstova za koje nedvojbeno proizlazi da su ''prevedeni'' s engleskog jezika te postoji potreba za stručnim prijevodom termina s engleskog na hrvatski jezik u duhu struke o kojoj se konkretno radi a ne samo uopćeni prijevod pojedinog termina. Isto dovodi u zabludu te može biti vrlo opasno ukoliko se nameću ograničenja ili zabrane a da se ne zna za što je ograničenje il zabrana određena\n4. Strateška studija, u poglavlju „Zaključci i preporuke“, predlaže niz područja koja bi trebala biti izuzeta od provedbe OPP-a, navodi veliki dio područja na kojima postoje ograničenja, tako da je pitanje koliko uopće područja RH preostaje za istraživanje i eksploataciju, osobito ako se uzme u obzir da je u Studiji navedeno:\na. kako se s aspekta klimatskih značajki i kvalitete zraka očekuje povećanje broja izvora onečišćenja  te promjena kategorije kvalitete zraka,\nb. te da bušenja kroz kaverozne i raspucane stijene u kršu mogu zbog gubitka isplake dovesti do promjene u kakvoći podzemnih voda i promjene u tečenju podzemnih voda kroz pukotinske sustave.\n5. U studiji nisu spomenuta niti navedena područja pod minama. Postavlja se pitanje, da li će moguće i ta područja biti izuzeta iz OPP ili  će OPP ponuditi rješenje za istraživanje u minski sumnjivom području.  Iz dosadašnjih iskustava, niti službeno očišćena i  pregledana područja nisu bila u potpunosti očišćena od mina. Obzirom da nisu sva područja u RH razminirana te da bi se plan i program razminiranja HCR-a trebao vremenski poklopiti s objavom javnih nadmetanja (u suprotnom je rizik na investitoru da sam o svom trošku razminirava područje na kojem planira istraživati i provoditi istražne radove, s tim da je trošak razminiranja koji ima i humanitarni karakter prihvatljiv ali je rizik nepoznavanja problematike minsko sumnjivih područja i neupoznavanje  potencijalnih investitora s istim u cijelosti  neprihvatljiv.\n6. U uvodnom dijelu Studije, gdje se navode polazišta „izrađena na temelju OPP-a“, za potrebe izrade Studije, navedeno je slijedeće:\n„Planirani radovi na ostalom kopnenom području koje će biti ponuđeno na javnom nadmetanju kretali bi se jednakom dinamikom kao i planovi na području obuhvaćenom Prvim javnim nadmetanjem na kopnu, izuzev područja Dinarida.“\nU poglavlju  „Zaključci i preporuke“ izrađena je „Sumarna karta izuzeća i ograničenja prilikom provođenja Okvirnog plana i programa istraživanja i eksploatacije ugljikovodika na kopnu“ iz koje je vidljivo da je u konačnici, osobito za područje koje još nije provedeno drugo javno nadmetanje, preostalo relativno malo kopna bez izuzeća i ograničenja, na kojem je moguće obavljat istraživanja i eksploataciju ugljikovodika. Postavlja se pitanje što je s područjem Dinarida.\n\n7. Po Zakonu o zaštiti okoliša, strateška studija je stručna podloga (koja se prilaže uz strategiju, plan i program). Na izradi ove Strateške studije sudjelovalo je niz stručnjaka i znanstvenika. U Strateškoj studiji je cijelo poglavlje posvećeno nabrajanju stručnih i znanstvenih radova, zakonske regulative, deklaracija, protokola, sporazuma, internetskih baza podataka, planova, strategija i drugih dokumenata. Međutim Strateška studija je izrađena tako da citati iz popisane literature nisu navedeni na način kako se to radi u stručnim tekstovima. Citati, odnosno tvrdnje navedene u Strateškoj studiji nije moguće provjeriti ili povezati sa literaturom popisanom u navedenom poglavlju, što s obzirom na važnost dokumenta i stručnost autora nije prihvatljivo. Važno je da se u Studiji na dosljedan način navode podaci i citati kako bi se izbjegla mogućnost pojave različitih podataka o istoj i poznatoj činjenici (npr. broj postojećih bušotina) odnosno kako bi bilo jasno zbog čega su podaci o istoj stvari različiti. Osim toga, što je još važnije, da su citirani zakoni ili stručna literatura, kod predlaganja izuzeća i zabrana, ne bi se dogodilo da se u ovoj Studiji predlažu restrikcije bez uporišta u zakonu i bez (utemeljenog) obrazloženja. Restrikcije nisu jasno definirane i investitor ulaskom u projekt ne zna na kakve sve zabrane i obveze treba računati.  Takav pristup od investitora zahtjeva znatna ulaganja, upitne koristi za društvo i okoliš. Dakle, u Studiji je potrebno revidirati i unaprijediti način citiranja literature i pozivanja na autore u skladu s praksom i pravilima struke i načinu kao što je to definirano stručnom literaturom za citiranje stručnih radova.\n8. Poglavlje 1.4. „Glavni ciljevi Okvirnog plana i programa“ ne definira niti ne sadrži, kao što je za očekivati iz naslova glavne ciljeve Plana i programa, već svrhu izrade, pozivajući se na Zakon o istraživanju i eksploataciji ugljikovodika. Smatramo da bi se ciljevi Okvirnog plana i programa trebali navesti u navedenom poglavlju.\n9. Strateška studije navodi kako u fazi donošenja Operativnog plana i programa i izrade Strateške studije utjecaja na okoliš za navedeni plan i program, nije moguće točno locirati bušotine u okviru istražnih prostora, niti odabrati tehnička rješenja, odnosno odabrati najbolju raspoloživu tehniku, pa su predložene mjere ublažavanja i preporuke koje je moguće definirati samo na strateškom nivou. Tek u postupku procjene utjecaja zahvata na okoliš i ocjene prihvatljivosti zahvata za ekološku mrežu, bit će moguće u potpunosti sagledati utjecaj zahvata i temeljem toga propisati mjere. Međutim istraživanje i eksploatacija ugljikovodika, osobito na području Panona ima dugu praksu (INA, d.d.). Utjecaj rudarskih aktivnosti na  pojedine sastavnice okoliša, dobro je poznat, a primjenom mjera, propisanih rješenjima o prihvatljivosti zahvata na okoliš, značajno je smanjen. Osim toga i postupak procjene utjecaja na okoliš rudarskih objekata i eksploatacije ugljikovodika dobro je poznat i uhodan, a sukladno zakonskoj regulativi, uključuje i procjenu utjecaja na ekološku mrežu pa s tog aspekta ne bi trebale postojati nepoznanice.\n\n10. Potrebno je razlikovati akcidentne situacije od utjecaja samog zahvata na okoliš. U tom smislu potrebno je revidirati dio koji se odnosi na ribarstvo, vodoopskrbu i odvodnju i podzemne i površinske vode, cestovni, željeznički i telekomunikacijski promet.\n11. Studija je zbirka dijelova preuzetih iz literature i stručnih članaka, s obiljem općih i podataka iz svih segmenata obrađenih u Studiji, međutim stručni, tehnički dio, važan za provedbu (nepostojećeg) OPP i samog istraživanja i eksploatacije nije dovoljno detaljno obrađen. Tako u Studiji nije dovoljno prepoznato, istaknuto ili u dovoljnoj mjeri  obrađeno:\na. slijed radnji, koraka koje je potrebno poduzeti u realizaciji OPP i pojedinačnih zahvata,\nb. dio koji se odnosi na seizmička ispitivanja,\nc. veza između podataka temeljenih na dugogodišnjem monitoringu (sastavnica okoliša i dr.) vezanom uz aktivnosti istraživanja i crpljenja ugljikovodika i teoretskih podataka navedenih u Studiji – na temelju toga trebalo bi revidirati propisane mjere i svesti ih u realne okvire.\n12. Studija bi trebala ukazati na potrebu usklađenosti prostornih planova kao temeljnog preduvjeta za učinkovit postupak procjene utjecaja na okoliš za zahvate istraživanja i eksploatacije ugljikovodika.\n13. Ne koristiti metodu masivnog hidrauličkog frakturiranja. Uslijed korištenja metode masovnog hidrauličkog frakturiranja/lomljenja geoloških struktura širokog opsega – „mass frack“ (pri tome se misli na masivno hidrauličko frakturiranje koje se primjenjuje za omogućavanje pridobivanja ugljikovodika iz nekonvencionalnih ležišta koja predstavljaju prirodne izolatorske stijene). Navedeni zaključak u Studiji je naveden bez dovoljno obrazložene stručne argumentacije.","Djelomično prihvaćen","Okvirni plan i program istraživanja i eksploatacije ugljikovodika na kopnu je naziv dokumenta za koji se provodi strateška procjena. U fazi provedbe strateške procjene, navedeni Okvirni plan i program je na razini nacrta te se isti finalizira i usvaja po završenom strateškom studijom, a u skladu s Uredbom o strateškoj procjeni utjecaja plana i programa na okoliš (Narodne novine 64/08). \nTemeljem zaključaka i preporuka strateške procjene, a unutar Okvirnog plana i programa istraživanja i eksploatacije ugljikovodika na kopnu, definirat će se i ostali istražni prostori na kopnenom dijelu Republike Hrvatske. \nSvi pojmovi su jasno predstavljeni ili opisani unutar same strateške studije, kao i Okvirnog plana i programa.\nNa grafičkim prikazima je jasno naznačeno koliko je prostora, i gdje se nalaze, prema prijedlogu raspoloživo za aktivnosti istraživanja i eksploataciju ugljikovodika.\nInvestitori su upoznati s postojanjem minski sumnjivih područja, karta s navedenim područjima je javno dostupna te je Hrvatski centar za razminiranje upotpunjuje redovno, dok se inačica iz kolovoza 2014. nalazi na mrežnim stranicama Agencije za ugljikovodike.  Također su investitori dužni snositi troškove razminiranja područja za koje ustanove da se radi o prostoru od njihovog interesa.\nNa grafičkim prikazima je jasno naznačeno koji prostor je prema prijedlogu raspoloživ za aktivnosti istraživanja i eksploatacije ugljikovodika na području Dinarida, a u studiji se prema sastavnicama okoliša također naznačena područja na kojima su vrste zahvata ograničene.\nPopis literaturnih navoda, kao i citiranja literature i pozivanje na autore, učinjeni su prema propisima te u skladu je s praksom i pravilima izrade stručnih dokumenata.\nU tekstu je jasno navedeno da se  OPP se izrađuje u svrhu što točnijeg praćenja aktivnosti istraživanja i eksploatacije ugljikovodika na kopnu, izdavanja dozvola, sklapanja ugovora, određivanja naknada te kvalitetnog uvida, praćenja i predviđanja stanja rezervi ugljikovodika na kopnu, u skladu s  Zakonom o istraživanju i eksploataciji ugljikovodika.\nNa razini strateške procjene ne procjenjuju se pojedinačni zahvati, već se ona radi za potrebe Okvirnog plan i programa i generalno obuhvaća sva prepoznata ograničenja u prostoru. Tek po definiranju pojedinih zahvata od strane ovlaštenika dozvole, u skladu s njegovim idejnim rješenjem za svaki pojedinačni zahvat, a ovisno o samom zahvatu, radi se Procjena utjecaj zahvata na okoliš, kao i Ocjena prihvatljivosti zahvata za ekološku mrežu. \nAkcidenti su u studiji obrađeni pod ciljem „Umanjen rizik od akcidenata“. Na sastavnice koje navodite „.. aktivnosti planirane OPP-om za vrijeme redovitog rada na istraživanju i eksploataciji ugljikovodika neće imati značajne negativne utjecaje. Mogućnost akcidentnih situacija biti će detaljno obrađena na nižim razinama procjene.\nIz Vaše tvrdnje evidentno je da postoji određeno nerazumijevanje postupka strateške procjene utjecaja plana i programa na okoliš u odnosu na procjenu utjecaja zahvata na okoliš. Strateška procjena, čiji je sastavni dio strateška studija utjecaja na okoliš, radi se u skladu s Uredbom o strateškoj procjeni utjecaja plana i programa na okoliš (Narodne novine 64/08) za predmetni plan program ili strategiju na državnoj, regionalnoj i lokalnoj razini te generalno analizira moguće konfliktne situacije u odnosu na okoliš. Procjena utjecaja zahvata na okoliš, a čiji je sastavni dio studija utjecaja na okoliš, radi se za pojedinačni zahvat koji u skladu s zakonodavnom okvirom zaštite okoliša i prirode dolazi nakon što se provede strateška procjena.\nPočetak provođenja OPP-a vezan je i za usklađenost prostorno planske dokumentacije. Program prostornog uređenja Republike Hrvatske (Narodne novine broj 50/99 i broj 84/13), precizira da je istraživanje ugljikovodika moguće obaviti na području potencijalnih nalazišta ugljikovodika bez prethodno planiranih lokacija na čitavom teritoriju Republike Hrvatske što uključuje i Jadransko more sa epikontinentalnim pojasom. Stoga će potrebna usklađivanja biti potrebno provesti za zahvate eksploatacije ugljikovodika.\nSmatramo kako je frakturiranje dovoljno objašnjeno, kao i istaknuta razlika između „mass fracka“ te uobičajenog  frakturiranja, uključujući i vrste frakturiranja koje neće biti dozvoljene."]
[2,"Udruga za zaštitu prirode i okoliša Zeleni Osijek","Strateška studija utjecaja na okoliš za Okvirni plan i program istraživanja i eksploatacije ugljikovodika na kopnu i Okvirni plan i program radova na istraživanju i eksploataciji ugljikovodika na kopnu",{"$cut":{"chars":31829,"head":"Udruga za zaštitu prirode i okoliša Zeleni Osijek: Komentari i primjedbe na Stratešku studiju utjecaja na okoliš za Okvirni plan i program istraživanja i eksploatacije ugljikovodika na kopnu.\nStrateška studija utjecaja na okoliš (dalje u tekstu: SPUO) za Okvirni plan i program istraživanja i eksploatacije ugljikovodika na kopnu (dalje u tekstu: OPP) je manjkava iz sljedećih razloga: \n1. Postupak strateške procjene utjecaja na okoliš isključuje zainteresiranu javnost.\nSudjelovanje javnosti u odlučivanju u pitanjima okoliša jedno je od važnijih alata zaštite okoliša. Definicije pojma javnosti i zainteresirane javnosti propisane su Konvencijom o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša (Arhuška Konvencija). Sukladno Konvenciji »zainteresirana javnost« je javnost na koju utječe ili bi moglo utjecati odlučivanje o okolišu, ili koja je za to zainteresirana. Čl. 6 Konvencije detaljno uređuje postupak sudjelovanja javnosti. Stranke Konvencije dužne su na odgovarajući praktičan i/ili drugi način osigurati sudjelovanje javnosti za vrijeme izrade planova i programa koji se odnose na okoliš, unutar javnog i pravičnog okvira. Nadležno tijelo vlasti utvrđuje koja javnost može sudjelovati, vodeći računa o ciljevima Konvencije. Smatramo da je pojam javnosti u slučaju provedbe postupka ove strateške studije utjecaja na okoliš preusko tumačen. Sudjelovanje zainteresirane javnosti na javnom uvidu nije osigurano na praktičan način. Osim u Zagrebu, javna izlaganja nisu planirana u ostalim gradovima i općinama Hrvatske, iako se ovom SPUO procjenjuje utjecaj na okoliš na cijelom kopnenom području Hrvatske (osim otoka i poluotoka Pelješca). Smatramo kako su ovime lokalne zajednice, kao zainteresirana javnost i u istočnoj Hrvatskoj na koju se odnosi prvo javno nadmetanje, i u ostatku zemlje, zanemarene unatoč tome što se nalaze pod izravnom prijetnjom u slučaju onečišćenja okoliša. \n\n2. Ocjena socio-ekonomskih značajki provedbe Okvirnog plana i programa istraživanja i eksploatacije ugljikovodika na kopnu je necjelovita i neutemeljena.\nOcjena kako provedba OPP-a ima potencijalno značajne utjecaje na socio-ekonomske značajke zbog prihoda od eksploatacije nije utemeljena na činjenicama, već pretpostavkama, te ne sagledava svaki mogući scenarij. Hrvatski menadžer i konzultant te dugogodišnji član Uprave i Nadzornog odbora Ine, Davor Štern, izjavio je kako eventualno otkriće nafte u količinama koje će biti takve da ih se tržno isplati crpiti, za područje na kojem se to dogodi može donijeti korist. Predsjednica uprave Agencije za ugljikovodike, Barbara Dorić, izjavila je da bi godišnji neto prihodi za državni proračun mogli bi iznositi između 3 i 6 milijardi kuna i obuhvaćaju najprije naknade za istraživanje, a potom, eventualno, i za eksploataciju. Međutim, nigdje se ne navodi trošak za državni proračun u slučaju akcidenta ili havarije te povezane socio-ekonomske posljedice. Zagađenje okoliša je stalna i kontinuirana pojava povezana s istraživanjem i eksploatacijom nafte – zagađenje se događa i bez nesreća. U slučaju velike nesreće posljedice za zdravlje i živote ljudi bile bi katastrofalne. Za predodžbu uzmimo Albaniju, čije se stanovništvo već godinama žali i prosvjeduje zbog čestih eksplozija, podrhtavanja tla, te zagađenja pitke vode, zraka i poljoprivrednog zemljišta. Korist od eksploatacije nafte za lokalno stanovništvo bila je kratkoročna: danas svega pedesetak žitelja radi za naftnu kompaniju, a dohodak po stanovniku je znatno niži nego u drugim područjima Albanije. Stanovništvo koje se bavi poljoprivredom i stočarstvom od istoga ne može živjeti, jer njihove proizvode zbog zagađenosti polja i voda malo tko želi kupovati.\n\n3. Seizmološke značajke i problem inducirane seizmičnosti nisu adekvatno obrađeni.\nProblem inducirane seizmičnosti nije ozbiljno sagledan u SPUO. U proizvodnji nafte i plina dolazi do crpljenja fluida iz unutrašnjosti Zemlje, kao i do ponovnog utiskivanja fluida radi održavanja tlakova (sekundarna proizvodnja) ili odlaganja otpadnih fluida (npr. slojne vode). Oba ova procesa dovo"}},"Djelomično prihvaćen",{"$cut":{"chars":23961,"head":"Javna rasprava provedena je sukladno zakonskoj regulativi tijekom koje su jedinice lokalne uprave uputile primjedbe i komentare na Stratešku studiju i Operativni plan i program istraživanja i eksploatacije ugljikovodika na kopnu. Među pristiglim mišljenjima su i ona iz istočne Hrvatske gdje su jedinice područne (regionalne) samouprave provedene su i konzultacije s jedinicama lokalne samouprave.\nU Republici Hrvatskoj je u razdoblju od 1952. godine do danas opremljeno i pušteno u rad 45 naftnih i 30 plinskih polja te ukupno pridobiveno 106 milijuna tona nafte, oko 9 milijuna tona kondenzata te 74 milijarde m3 prirodnog plina bez značajnog onečišćenja (zagađenja uopće nije ni bilo) okoliša. S obzirom na sve naprednija tehnološka rješenja i sve strože mjere zaštite nije realno očekivati da će provedba OPP-a, uzimajući u obzir i propisane mjere zaštite imati značajan negativan utjecaj na okoliš. Navođenje primjera Albanije držimo potpuno neprimjerenim s obzirom da je do nesreće u Albaniji došlo primjenom metode (horizontalno hidrauličko masivno frakcioniranje) za koju je u Strateškoj studiji navedeno da se ne dozvoljava njezina primjena.\nMogućnost pojave inducirane seizmičnosti je u Strateškoj studiji detaljno obrazložena i opisana te je preklapanjem lociranih potresa od 1901-2013 godine s područjima postojećih eksploatacijskih polja (slika 3.57)  pokazano da za dosadašnju eksploatacija nafte u Hrvatskoj nema pokazatelja da je uzrokovala inducirane potrese. Kao mjera predostrožnosti predviđa se obvezni seizmički monitoring tijekom cijelog trajanja eksploatacije, a po mogućnosti i prije kako bi se upoznalo „nulto“ stanje. Tvrdnja da je opasnost od induciranih potresa veća tamo gdje je i prirodna seizmičnost veća je točna i znanstveno utemeljena. O mogućnosti oštećenja eksploatacijskih bušotina i postrojenja potresima koji su udaljeni više stotina kilometara ne postoje podaci.\nStrategija i razvoj energetskog sektora u Europi je vrlo složena i ovisi o nizu faktora, a temelji se prvenstveno na želji da Europa bude energetski što neovisnija. Pri tom nije sporno da se teži sve većem udjelu dobivene energije iz obnovljivih izvora kao i smanjenju emisije stakleničkih plinova. S druge strane isto tako je važna i činjenica da su potrebe za energijom iz godine u godinu sve veće što još dugi niz godina pretpostavlja i korištenje svih vrsta fosilnih goriva, što je vidljivo i na slici ispod. Narednih 15-ak godina potrebe za dobivanjem energije iz ugljikovodika ostat će nepromijenjene ili u će biti u porastu (plin), a neznatno će se smanjiti  korištenje ugljena kao energenta, dok će korištenje obnovljivih izvora rasti. Isto tako izvjesno je da će ugljikovodici u Europi biti glavni izvor za dobivanje energije i to naročito za vrijeme tranzicije prema niskougljičnom gospodarstvu u kojem će plin opet biti ključni energent s obzirom da prilikom njegovog sagorijevanja nastaju znatno manje količine ugljičnog dioksida nego kod ostalih fosilnih goriva. Nadalje, dobro Vam je poznat (na što često i ukazujete) i nepovoljan utjecaj na prirodu obnovljivih izvora energije kao što su korištenje hidropotencijala te energije vjetra i sunca. Stoga pristup koji je primijenjen u strateškoj studiji nikako ne smatramo izvučenim iz konteksta nego kao realan i uravnotežen prikaz energetske situacije i politike. \nNavedena primjedba o zanemarivanju utjecaja eksploatacije ugljikovodika na klimatske promjene djelomično je već odgovorena u prethodnom odlomku. Isto tako, ako Hrvatska i neće povećati (nego npr. smanjivati) iskorištavanje ugljikovodika iz vlastitih izvora već će ih kao i dosada pretežno uvoziti to, osim u usko lokalnom okruženju neće rezultirati smanjenjem  emisije stakleničkih plinova. Na razini Europske unije planirano je smanjenje emisije stakleničkih plinova za 40% do 2030 godine u odnosu na 1990 godinu. Realizacija postavljenog cilja ovisit će prvenstveno o uspješnosti tranzicije prema niskougljičnom gospodarstvu u kojem će kako je već i navedeno prirodni plin biti prihvatljiv i važan energent\nStrateška procjena rađena je za područje cijele Hrvatske "}}]
[3,"Ivan Čuljak","Strateška studija utjecaja na okoliš za Okvirni plan i program istraživanja i eksploatacije ugljikovodika na kopnu i Okvirni plan i program radova na istraživanju i eksploataciji ugljikovodika na kopnu","2.DRUGO JAVNO NADMETANJE NA KOPNU \n dodati ....“ZA ISTRAŽIVANJE I EKSPLOATACIJU UGLJIKOVODIKA“......\nNa području Drugog javnog nadmetanja na kopnu početak radova očekuje se po potpisivanju Ugovora s investitorom o istraživanju i eksploataciji ugljikovodika u trećem kvartalu 2016 godine. – ugovora s malim „u“ jer se još ne zna koji točno ugovor s kojim investitorom.\n\nPostupak strateške procjene utjecaja na okoliš sastoji se od koraka navedenih u tablici niže (Tablica 1.1) \n \nUjednačeno pisati npr. KLASA/klasa, UR.BROJ:/ urbr itd.\nPotrebno je ujednačiti mala i velika slova: Studije ili studije ?\nIpravno pisati fizičke veličine i kemijske formule (µms2 , km2, H2S, SO2, NH3 itd. Nacl  pisati s velikim slovom „C“\nUjednačeno pisati engleske pojmove. Npr. negdje je veliko slovo („Top Drive“, negdje malo („sand trap“), Ispravna skraćenica za engleski jezik  je eng. (bez „l“).\nUjednačeno pisati i fizičke veličine jer je negdje npr 20 inch, pa nakon toga 20“ pa 20 inča itd. Uvriježene anglizirane izraze pisati kurzivnom ili tzv. (npr. tzv. „bar lajner“, „tubing“, paker itd.\n\nSadržaj Strateške studije: Ministarstvo gospodarstvo\n\nOpterećenja okoliša predstavljaju: \nMoguća opterećenja (jer se to potvrđuje kasnije u tekstu, kada se kaže da samo otpad i buka predstavljaju opterećenja) \n\nU Poglavlju 1.3 ispraviti riješavanja na rješavanja\n\n1.5.1.1.1 Gravimetrijska istraživanja \nGravimetrijska istraživanja temelje se na opažanja gravitacijskoga polja Zemlje. \n\n3.temperatura T - staviti u zagradu (T)\n1.5.3.1Lociranje bušotine – točka/razmak iza 1 i „L“, kao i 1.5.3.2Izrada bušotina , 1.5.3.3Isplaka \n\nČlanak 54. , 55 i ostali:\nne navodi se kojeg Zakona?\n\n- sabirna jama zapremine 5 m 3 - za potrebe prikupljanja otpadnih sanitarnih voda iz kontejnera za smještaj i rad djelatnika. \nNa dijelu bušotinskog radnog prostora predviđen je i prostor za odlaganje humusa i zemlje koji se koriste tijekom sanacije navedenog prostora. rekultivacije tla.\nNije napisan broj slike za sliku 19: „Na slici (Slika ) prikazana je...“\nUmjesto: ...“ emulgatori, PAT-i, materijali... navesti: emulgatori, površinski aktivne tvari (PAT), materijali\nTablica Tablica 1.5 \n\nSrediti Tablice 1.5., 1.6. i 1.7.\n1m3 vode je količina , a ne koncentracija. Nije jasno zašto je boldano m3, kg/m3 i slično.\nkg/m 3 pisati bez razmaka između „m“ i „3“.\n\nNnije jasno: u konvencionalnim (k>10-3 µm 2 ) i nekonvencionalnim ležištima (k 2) (Čikeš, 1995.). ?\n\numjesto: „...okolnim akviferom“ navesti:   okolnim vodonosnikom“\n\n....unutar prvih 300 metara od površine Zemlje..... unutar prvih 300 metara od površine zemlje.\nIspravno pisati reference: (Arthur i dr., 2011.; Koščak Kolin, S. i Čikeš, M. (2014.). \n(Arthur i dr., 2011.; Koščak Kolin, S. i Čikeš, M. (2014.). \n\nNavesti hrvatska imena: Kao najinvazivnije biljke izdvajaju se Amorpha fruticosa i Ambrosia artemisiifolia. U opisu flore i faune prvo navoditi hrvatska pa latinska imena: Proteus anguinus – čovječja ribica itd. \n\nU 2.1.15. Kod NP Paklenica „mjenjanje pejsaža“ izmijeniti u „promjene krajobraza“\n\nRečenicu početi s riječi, ne s brojem: „8 vrsta gmazova u Hrvatskoj su regionalni endemi za područje Hrvatske:....\n\nZbog zarastanja pogodnih visokoplaninskih travnjaka usljed nestanka....„uslijed“\n\nIlirski klen – ilirski klen (malo „i“)\n\n(HGI, 2009., Velić & Vlahović, 2009.), bez „&“, ne s velikim slovima (VELIĆ I VLAHOVIĆ, i ne pisati godinu 2x)\n(HGI, 2009., Velić i Vlahović, 2009.)\nSrediti i ostale reference. Teško je vjerovati da još vrijede odredbe Jugoslavije, npr. citirani SL list SFRJ 11/80 za elektroenergetske vodove i slično.","Djelomično prihvaćen","Uočene pravopisne, terminološke i tehničke greške ispravljene su. Strateška studija koristi način citiranja izvora literaturnih navoda u skladu s propisima, odnosno citiranja literature i pozivanja na autore u skladu je s praksom i pravilima izrade stručnih dokumenata. Uočene greške su ispravljene. Neke zakonske odredbe vrijede na način koji je propisan u službenim listovima SFRJ pa su zbog toga ti propisi i navedeni, odnosno naveden je broj službenog lista SFRJ, kao i broj Narodnih novina u kojem je objavljeno preuzimanje odgovarajućih odredbi."]
[4,"Daria Karasalihović Sedlar","Strateška studija utjecaja na okoliš za Okvirni plan i program istraživanja i eksploatacije ugljikovodika na kopnu i Okvirni plan i program radova na istraživanju i eksploataciji ugljikovodika na kopnu",{"$cut":{"chars":32763,"head":"Sveučilište u Zagrebu\nRudarsko-geološko-naftni fakultet\nPredstojnica Zavoda za naftno inženjerstvo\nIzv. prof. dr. sc. Daria Karasalihović Sedlar\n\n\nZagreb, 15. lipnja 2015.\n\nMinistarstva gospodarstva\nSektor za rudarstvo\nza „Javnu raspravu o strateškoj studiji utjecaja na okoliš okvirnog plana i programa istraživanja i eksploatacije ugljikovodika na kopnu“ \n\n\n\nPredmet: Primjedbe na  Stratešku studiju utjecaja na okoliš za Okvirni plan i program istraživanja i eksploatacije ugljikovodika na kopnu\n\n\nPoštovani, ovim putem se daje očitovanje i savjetovanje na tekst o hidrauličkom frakturiranju koji je naveden u sklopu Strateške studije utjecaja na okoliš za Okvirni plan i program istraživanja i eksploatacije ugljikovodika na kopnu. \nRudarsko – geološko naftni fakultet jedina je institucija u Republici Hrvatskoj koja se sa znanstvenog i stručnog stanovišta bavi problematikom primjene pojedinih tehnoloških rješenja u sklopu naftnog rudarstva. Obraćam se kao voditeljica znanstvenih projekata na Sveučilištu u Zagrebu vezanih uz razvoj nekonvencionalnih ležišta ugljikovodika zatim kao Direktorica ljetne škole naftnog rudarstva na kojoj su se razmatrali tehnološki aspekti hidrauličkog frakturiranja te kao Predstojnica Zavoda RGNF-a koji je organizirao  znanstveni skup i znanstvena predavanja o razvoju eksploatacije iz nekonvencionalnih ležišta u sklopu kojih se primjenjuje metoda masivnog hidrauličkog frakturiranja. Na Zavodu za naftno inženjerstvo do sada je objavljeno više znanstvenih radova, disertacija kao i diplomskih i završnih radova na temu eksploatacije iz nekonvencionalnih ležišta za  koju je neophodno korištenje hidrauličkog frakturiranja, pritom je prof. dr. sc. Marin Čikeš jedna od najkompetentnijih osoba u Republici Hrvatskoj koja je dala svoj stručni i znanstveni doprinos naftnom inženjerstvu upravo u segmentu proizvodnje ugljikovodika primjenom postupka hidrauličkog frakturiranja te se ovom dopisu prilaže i njegovo očitovanje na navedeni tekst u Strateškoj studiji.  \n\nPrimjedbe se odnose na sljedeće: \n\n1. Na str. 38 Strateške studije navodi se tekst u kojem je opisan postupak hidrauličkog frakturiranja. \n\nU uvodnoj rečenici za cijelo i vrlo opširno područje kao što je proces hidrauličkog frakturiranja citira se literatura stara 20 godina (1), koja upravo u onom dijelu koji je ovdje naveden više nije aktualna: 'Hidrauličko frakturiranje se izvodi u vertikalnim i koso usmjerenim bušotinama….'. To je u znanstvenom smislu zastarjelo, jer su nakon 1995. objavljeni mnogi radovi, u kojima je detaljno obrađeno frakturiranje i višestruko frakturiranje horizontalnih bušotina, kao i realni rizici koji se pritom pojavljuju (2), (3), (4). U skladu s definicijom netočan je i zaključak o daljnjoj primjeni hidrauličkog frakturiranja u kopnenom dijelu RH, jer prije odbacivanja, potrebno je dobro poznavanje suvremenih svjetskih trendova u razvoju nekonvencionalnih ležišta, kao što su šejlovi (engl. shale), odnosno škriljavci (5) kao i prisutnosti ostalih vrsta ležišnih stijena u Hrvatskoj (pretežito pelitni sedimenti, slabopropusni pješčenjaci). Netočno je da: '… se sadašnjim metodama eksploatacije ugljikovodika iz škriljavaca takav plin ne treba proizvoditi na teritoriju RH zbog mogućih značajnih negativnih utjecaja na prirodu i okoliš.'   kao što se to ovdje tvrdi bez navođenja činjenica i referenci, krivo interpretirajući spomenutu Preporuku Europske komisije od 22. siječnja 2014. godine. U navedenoj Preporuci ne stoji da frakturiranje nekonvencionalnih ležišta ugljikovodika može prouzročiti značajne negativne utjecaje na prirodu i okoliš, već se njome preporučuje 'utvrđivanje minimalnih načela za provođenje istraživanja i proizvodnje ugljikovodika primjenom postupka hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida, istodobno osiguravajući očuvanje javnog zdravlja, klime i okoliša…'. \n2. U nastavku se navodi praksa proizvodnje iz konvencionalnih ležišta u Republici Hrvatskoj pri čemu se navode isključivo konvencionalne metode. \nOvdje se naglašava da se ležišta iz kojih se eksploatiraju ugljikovodici dijele na konvencionalna "}},"Djelomično prihvaćen",{"$cut":{"chars":19440,"head":"Tekst na stranicama broj 38-40 je izmijenjen i nadopunjen, kao i popis literaturnih navoda. Tekst sada glasi:\nHidrauličko frakturiranje je razvijena tehnologija koja se koristi već više od 60 godina u naftnom rudarstvu. U inženjerskom smislu, frakturiranje podrazumijeva preciznu stimulacijsku aktivnost, ograničenu na djelovanje fluida u iniciranju i napredovanju pukotine u ležišnoj stijeni. \nLežišta nafte i plina, koja su na dubinama većim od 1000 metara, a najčešće su na dubinama od nekoliko tisuća metara, fizički su udaljena od ležišta pitke vode, koja su sva unutar prvih 300 metara od površine Zemlje. Na dubinama većim od 600 metara, pukotine su vertikalne i mogu se protezati bočno (lateralno) nekoliko stotina metara od bušotine i obično rastu prema gore i dolje, dok ne dodirnu stijenu različite strukture, teksture i čvrstoće, koja zaustavlja taj rast. Ove stijene predstavljaju barijere daljnjem rastu pukotine prema gore ili dolje, a redovito se nalaze u svakom okruženju. \nVisina pukotine, predviđena računalnim modelima i potvrđena mikroseizmičkim praćenjem tijekom frakturiranja, te mjerenjima poslije frakturiranja ukazuju na najveći vertikalni rast pukotine do 100 metara. Poznato je da je rast visine pukotine u većini ležišta stvarno ograničen vertikalnim barijerama, tj. pokrovnim i podinskim stijenama, te gubitkom fluida u propusne stijene. Visina pukotine, ograničena ovim fizičkim i aktivnim barijerama, jednostavno ne može značajno rasti, a kamoli doseći ležišta s pitkom vodom. (Warpinski, 1985), Ograničenja rasta visine pukotine u horizontalnim bušotinama također se prati mikroseizmičkim mjerenjima.  Takvim je mjerenjima utvrđeno, da energija oslobođena pucanjem stijene tijekom utiskivanja fluida ima magnitudu oko sto tisuća puta manju od magnitude najmanjeg potresa koji se može osjetiti (magnituda ~ 3.0) (Arthur, 2011; Koščak Kolin, S. & Čikeš, M. (2014). \nHidrauličko frakturiranje je postupak kojim se stimulira ili poboljšava tok fluida iz stijena u kanal bušotine, a provodi se utiskivanjem fluida za frakturiranje (npr. voda, 2 % KCl, podupirač, polimer), protokom od npr. 4 do 5 m3/min, kroz tubing i perforacije u stijenu sve dok tlak fluida na željenoj dubini ne premaši minimalno horizontalno naprezanje u ležišnim stijenama. Fluidi za frakturiranje mogu biti na bazi vode, na bazi nafte, odnosno njenih derivata, na bazi alkohola, CO2, emulzije itd.  Postupak frakturiranje obično traje 1,5 do 2 sata, ali može trajati i 6 do 7 sati.\nNakon frakturiranja, ovo isto naprezanje nastoji pukotinu zatvoriti i tlači podupirač u njoj. Tlačna čvrstoća podupirača treba biti dostatna da izdrži tlak zatvaranja, a to se postiže adekvatnim izborom vrste podupirača (od kvarcnog pijeska, preko keramičkih zrnaca do sinteriziranog boksita) i njegove granulacije (najčešće 12/20, 16/30 i 20/40 API Mesh Size, što odgovara promjeru zrna 1,68-0,84 mm, 1,2-0,58 mm i 0,84-0,42 mm).\nRadi povećanja viskoznosti i zadržavanja podupirača u suspenziji u fluid se dodaju i male količine polimera, a po potrebi i drugih aditiva. Najčešće se koristi HPG (hidroksipropil guar), vrlo često umrežen (engl. crosslinked) boratom ili nekim kelatima. Za pripremu fluida za frakturiranje koristi se vodovodna voda koja se na lokaciju bušotine doprema cisternama te prihvaća u čelične bazene obujma 50 m3 koji su povezani u seriju. \nNakon frakturiranja bušotina se osvaja i ispituje na dotok radi procjene uspješnosti stimulacije. Tijekom ispitivanja na dotok, koje obično traje 5 do 7 dana, u početku se iz bušotine dobiva voda, a kasnije ugljikovodici. Voda se usmjerava kroz čelični vod u bazene iz kojih se odvozi cisternama na lokaciju utisne bušotine i u nju utiskuje. Frakturiranje se izvodi kroz eksploatacijsku opremu, pa se nakon čišćenja ležišta od utisnutog fluida bušotinu spaja na sabirno-otpremni sustav. Time se izbjegava gušenje bušotine i moguće smanjenje propusnosti pukotine („oštećenje“).\n Izvođenje rudarskih radova i provođenje mjera zaštite na bušotini obavlja se u skladu s provjerenim rudarskim projektom i Pojednostavljenim rudarskim projektom za stimul"}}]
[5,"INA Industrija nafte d.d.","1.5 Tehnički aspekti istraživanja i eksploatacije ugljikovodika ,\n1.5.4 Opremanje bušotina","Predlažemo tekst na str. 38/39 s unijetim korekcijama:\n„Hidrauličko frakturiranje: Hidrauličko frakturiranje se izvodi u vertikalnim, horizontalnim i koso usmjerenim bušotinama i to u konvencionalnim (k>10-3 m2) i nekonvencionalnim ležištima (k<10-3 m2) (Čikeš, 1995.).\nEksploatacija ugljikovodika u Republici Hrvatskoj se obavlja iz konvencionalnih ležišta ugljikovodika (sedimentnih, magmatskih ili metamorfnih propusnih stijena koje sadrže prirodnu akumulaciju ugljikovodika, a koje su ograničene izolatorskim stijenama te okolnim akviferom i predstavljaju jedinstveni hidrodinamički sustav). Iz navedenih ležišta se ugljikovodici pridobivaju iz vertikalnih. horizontalnih ili koso usmjerenih bušotina korištenjem konvencionalnih metoda eksploatacije (primarne, sekundarne i tercijarne) ovisno o prirodnoj ležišnoj energiji.\nHidrauličko frakturiranje naftnih, plinskih i plinsko-kondenzatnih ležišta se već desetljećima izvodi u bušotinama na eksploatacijskim poljima ugljikovodika na kopnu RH. Stimulacija ležišta ugljikovodika u vidu hidrauličkog frakturiranja u Hrvatskoj je prisutna gotovo jednako dugo kao i eksploatacija ugljikovodika – prvo stimuliranje ležišta hidrauličkim frakturiranjem izvedeno je 1957. godine na eksploatacijskim poljima ugljikovodika “Kloštar” i “Bunjani”, a pritom je riječ o tzv. konvencionalnom hidrauličkom frakturiranju, na prosječnim dubinama većim od (2.000) 600 m, s fluidima na bazi vode i nafte u količinama (100-150) 50-2000 m3 po bušotini.\nHidrauličko frakturiranje je razvijena tehnologija koja se koristi već više od 60 godina u naftnom inženjerstvu. U inženjerskom smislu, frakturiranje podrazumijeva preciznu stimulacijsku aktivnost, ograničenu na djelovanje fluida u iniciranju i napredovanju pukotine u ležišnoj stijeni.\nLežišta nafte i plina, koja su na dubinama većim od (1000) 600 metara, a najčešće su na dubinama od nekoliko tisuća metara, fizički su udaljena od ležišta pitke vode, koja su unutar prvih 300 metara od površine Zemlje. Na dubinama većim od 600 metara, pukotine su vertikalne i mogu se protezati bočno (lateralno) nekoliko stotina metara od bušotine i obično rastu prema gore i dolje, dok ne dodirnu stijenu različite strukture, teksture i čvrstoće, koja zaustavlja taj rast. Ove stijene predstavljaju barijere daljnjem rastu pukotine prema gore ili dolje, a redovito se nalaze u svakom okruženju.\nVisina pukotine, predviđena računalnim modelima i potvrđena mikroseizmičkim praćenjem tijekom frakturiranja te karotažnim mjerenjima prije i poslije  frakturiranja, ukazuje na najveći vertikalni rast pukotine do 100 metara. Poznato je da je rast visine pukotine u većini ležišta stvarno ograničen vertikalnim barijerama, tj. pokrovnim i podinskim stijenama, kao i gubitkom fluida u propusne stijene. Visina pukotine, ograničena ovim fizičkim i aktivnim barijerama, ne može značajno rasti, a kamoli doseći ležišta s pitkom vodom tijekom utiskivanja fluida ima magnitudu oko sto tisuća puta manju od magnitude najmanjeg potresa koji se može osjetiti (magnituda ~ 3.0) (Arthur i dr., 2011.; Koščak Kolin, S. i Čikeš, M. (2014.).\nProgram ispitivanja i stimulacije bušotine izvodi se (pomoću) u pravilu bez remontnog postrojenja. Hidrauličko frakturiranje je postupak kojim se stimulira ili poboljšava tok fluida iz stijena u kanal bušotine, a provodi se utiskivanjem fluida na bazi vode (npr. voda, 4 % KCl, podupirač, polimer), protokom od npr. 4 do 5 m3/min, kroz tubing i perforacije u stijenu sve dok tlak fluida na željenoj dubini ne premaši minimalno horizontalno naprezanje u ležišnim stijenama. Postupak frakturiranje obično traje 1,5 do 3 i više sati. Nakon frakturiranja, ovo isto naprezanje nastoji pukotinu zatvoriti i tlači podupirač u njoj. Ako je tlačna čvrstoća podupirača nedostatna da izdrži tlak zatvaranja, on će se zdrobiti, stvarajući sitne čestice koje će drastično smanjiti propusnost popunjene pukotine. Kao podupirač može se koristi npr. sinterizirani boksit promjera zrna od 0,84 do 0,42 mm (20/40 API mesh size), gustoće 3500 kg/m3 koji izdrži tlak zatvaranja preko 690 bar. Radi povećanja viskoznosti i zadržavanja podupirača u suspenziji u fluid se dodaju i male količine polimera (npr. hidroksietil celuloza - HEC), a po potrebi i drugih aditiva. Za pripremu fluida za frakturiranje koristi se vodovodna voda ili nafta (diesel gorivo) koja se na lokaciju bušotine doprema cisternama te prihvaća u čelične bazene obujma 50 m3 koji su povezani u seriju.\nNakon frakturiranja bušotina se osvaja i ispituje na dotok radi procjene uspješnosti stimulacije. Tijekom ispitivanja na dotok, koje obično traje 5 do 7 dana, u početku se iz bušotine dobiva voda, a kasnije ugljikovodici. Voda se usmjerava kroz čelični vod u bazene iz kojih se odvozi cisternama na lokaciju utisne bušotine i u nju utiskuje. U slučaju pozitivnih rezultata hidrauličkog frakturiranja, bušotina se oprema eksploatacijskom opremom i privodi eksploataciji. Izvođenje rudarskih radova i provođenje mjera zaštite na bušotini obavlja se u skladu s provjerenim rudarskim projektom i Pojednostavljenim rudarskim projektom za stimulaciju sloja bušotine.\nVažno je naglasiti da se u Hrvatskoj ne radi o hidrauličkom frakturiranju koje je definirano u Preporukama Europske komisije od 22. siječnja 2014. godine o minimalnim načelima u pogledu istraživanja i eksploatacije ugljikovodika (poput plina iz šejla) primjenom postupka hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida. Navedena metoda je metoda masivnog hidrauličkog frakturiranja / lomljenja geoloških struktura širokog opsega t.j. „mass frack“, pri tome se misli na masivno hidrauličko frakturiranje koje se primjenjuje za omogućavanje pridobivanja ugljikovodika iz nekonvencionalnih ležišta koja predstavljaju prirodne izolatorske stijene.\nTakva frakturiranja se izvode u šejlovima (engl. shale), uz utiskivanje vode u horizontalnu bušotinu u količini od 1000 m3 ili više po fazi lomljenja ili 10 000 m3 ili više tijekom cijelog postupka lomljenja. „\n\nTočka 1.5.4. podpoglavlje Hidrauličko frakturiranje. U dijelu teksta o hidrauličkom frakturiranju (str. 39. SSUO) navodi se da se „sadašnjim metodama eksploatacije ugljikovodika iz škriljevaca plin ne treba pridobivati na teritoriju RH zbog mogućih značajnih negativnih utjecaja na prirodu i okoliš.“ Autor teksta u ovom dijelu iznosi svoje subjektivno mišljenje jer ničim ne obrazlaže taj svoj stav. U sljedećem odjeljku opisuje mogući negativni utjecaj na okoliš međutim ne navodi konkretne primjere u naftnoj industriji ili reference nekog znanstvenog rada kojim se ove tvrdnje mogu dokazati. U posljednjem odjeljku na str. 39. SSUO navodi se da „RH u budućnosti neće imati potrebu za eksploatacijom plina iz šejla, a u cilju minimiziranja negativnih utjecaja eksploatacije ugljikovodika na prirodu i okoliš“ što predstavlja zaključak za koji se ne zna na temelju kojih činjenica i koje strategije razvoja RH je donesen. Mišljenja sam da bi trebalo tražiti izuzimanje ova posljednja 3 odjeljka na str. 39. SSUO jer se ovakvi zaključci ne mogu donijeti bez provedenog postupka procjene utjecaja na okoliš točno određenog zahvata na točno određenoj lokaciji.\nAko se već mora referirati na frakturiranje onda treba jasno opisati pojmove frakturiranja.  “Mass frack“ nema veze sa hidrauličkim frakturiranjem koji je INA radila tijekom desetljeća u Panonskom bazenu.\nU naftnoj industriji ima puno žargona i pojedini pojmovi se mogu shvatiti krivo, ako nisu jasno definirani, a javnosti malo treba da to krivo protumači.\nNa primjer „mass fracking“ može biti prije rabljen za operacije kao u Coloradu, SAD, 1969. godine kada se upotrijebila atomska eksplozija u svrhu oslobađanja velikih količina plina iz slabopropusnih pješčenjaka (nekonvencionalnih ležišta). http://en.wikipedia.org/wiki/Project_Rulison\nTakav oblik lomljenja stijena u svrhu dobivanja ugljikovodika ima vrlo malo ili nikakve veze sa hidrauličkim frakturiranjem konvencionalnih ležišta koje INA već desetljećima provodi uspješno i bez posljedica za okoliš.„Mass frack“ je stoga neprikladan izraz i treba ga izostaviti iz studije, točno definirati vrste frakturiranja, nabrojati vrste frakturiranja koje je INA provodila i koje će provoditi, i navesti vrste fraktururiranja koje neće biti dozvoljene.\nTekst na stranici 40:  \n„Slijedom iskazanog sporni rudarski radovi u horizontalnim bušotinama sa ciljem loma geoloških struktura širokog opsega (nepropusnih barijera ležišta - izolatorske stijene) radi nastajanja i održavanja umjetno stvorenih propusnih zona iz kojih bi se pridobivali ugljikovodici niti ne mogu biti odobreni provjernom rudarskom projektno-tehničkom dokumentacijom, odnosno rudarski gospodarski subjekt koji predloži istražne radove u cilju loma geoloških struktura širokog opsega ne može pred Povjerenstvom za utvrđivanje rezervi mineralnih sirovina potvrditi količine i kakvoću rezervi ugljikovodika koji su pridobivi isključivo lomom geoloških struktura širokog opsega, odnosno u kasnijoj fazi ne može pred Stručnim povjerenstvom za provjeru rudarskih projekata ishoditi izjavu o obavljenoj provjeri rudarskog projekta, odnosno Stručno povjerenstvo za provjeru rudarskih projekata ne može utvrditi da je projekt izrađen sukladno odredbi članka 98. Zakona o rudarstvu (Narodne novine 56/13 i 14/14), budući je stavkom 1. navedenog članka jasno navedeno:\n„(1) Rudarski projekti podliježu provjeri glede racionalnog iskorištavanja mineralnih sirovina, mjera i normativa zaštite na radu, sigurnosti pogona i ljudi, podzemnih, površinskih i susjednih objekata, te odredbama ovoga Zakona, drugih zakona i propisima za njihovo provođenje“\nPotreban ispravak, naime,  navedene radove moguće je izvoditi ako se prvotno ishodi Glavni Rudarski Projekt odobren od strane MINGO.","Prihvaćen","Tekst na stranicama 38 – 40 je korigiran i sada glasi:\nHidrauličko frakturiranje je razvijena tehnologija koja se koristi već više od 60 godina u naftnom rudarstvu. U inženjerskom smislu, frakturiranje podrazumijeva preciznu stimulacijsku aktivnost, ograničenu na djelovanje fluida u iniciranju i napredovanju pukotine u ležišnoj stijeni. \nLežišta nafte i plina, koja su na dubinama većim od 1000 metara, a najčešće su na dubinama od nekoliko tisuća metara, fizički su udaljena od ležišta pitke vode, koja su sva unutar prvih 300 metara od površine Zemlje. Na dubinama većim od 600 metara, pukotine su vertikalne i mogu se protezati bočno (lateralno) nekoliko stotina metara od bušotine i obično rastu prema gore i dolje, dok ne dodirnu stijenu različite strukture, teksture i čvrstoće, koja zaustavlja taj rast. Ove stijene predstavljaju barijere daljnjem rastu pukotine prema gore ili dolje, a redovito se nalaze u svakom okruženju. \nVisina pukotine, predviđena računalnim modelima i potvrđena mikroseizmičkim praćenjem tijekom frakturiranja, te mjerenjima poslije frakturiranja ukazuju na najveći vertikalni rast pukotine do 100 metara. Poznato je da je rast visine pukotine u većini ležišta stvarno ograničen vertikalnim barijerama, tj. pokrovnim i podinskim stijenama, te gubitkom fluida u propusne stijene. Visina pukotine, ograničena ovim fizičkim i aktivnim barijerama, jednostavno ne može značajno rasti, a kamoli doseći ležišta s pitkom vodom. (Warpinski, 1985), Ograničenja rasta visine pukotine u horizontalnim bušotinama također se prati mikroseizmičkim mjerenjima. Takvim je mjerenjima utvrđeno, da energija oslobođena pucanjem stijene tijekom utiskivanja fluida ima magnitudu oko sto tisuća puta manju od magnitude najmanjeg potresa koji se može osjetiti (magnituda ~ 3.0) (Arthur, 2011; Koščak Kolin, S. & Čikeš, M. (2014). \nHidrauličko frakturiranje je postupak kojim se stimulira ili poboljšava tok fluida iz stijena u kanal bušotine, a provodi se utiskivanjem fluida za frakturiranje (npr. voda, 2 % KCl, podupirač, polimer), protokom od npr. 4 do 5 m3/min, kroz tubing i perforacije u stijenu sve dok tlak fluida na željenoj dubini ne premaši minimalno horizontalno naprezanje u ležišnim stijenama. Fluidi za frakturiranje mogu biti na bazi vode, na bazi nafte, odnosno njenih derivata, na bazi alkohola, CO2, emulzije itd.  Postupak frakturiranje obično traje 1,5 do 2 sata, ali može trajati i 6 do 7 sati.\nNakon frakturiranja, ovo isto naprezanje nastoji pukotinu zatvoriti i tlači podupirač u njoj. Tlačna čvrstoća podupirača treba biti dostatna da izdrži tlak zatvaranja, a to se postiže adekvatnim izborom vrste podupirača (od kvarcnog pijeska, preko keramičkih zrnaca do sinteriziranog boksita) i njegove granulacije (najčešće 12/20, 16/30 i 20/40 API Mesh Size, što odgovara promjeru zrna 1,68-0,84 mm, 1,2-0,58 mm i 0,84-0,42 mm).\nRadi povećanja viskoznosti i zadržavanja podupirača u suspenziji u fluid se dodaju i male količine polimera, a po potrebi i drugih aditiva. Najčešće se koristi HPG (hidroksipropil guar), vrlo često umrežen (engl. crosslinked) boratom ili nekim kelatima. Za pripremu fluida za frakturiranje koristi se vodovodna voda koja se na lokaciju bušotine doprema cisternama te prihvaća u čelične bazene obujma 50 m3 koji su povezani u seriju. \nNakon frakturiranja bušotina se osvaja i ispituje na dotok radi procjene uspješnosti stimulacije. Tijekom ispitivanja na dotok, koje obično traje 5 do 7 dana, u početku se iz bušotine dobiva voda, a kasnije ugljikovodici. Voda se usmjerava kroz čelični vod u bazene iz kojih se odvozi cisternama na lokaciju utisne bušotine i u nju utiskuje. Frakturiranje se izvodi kroz eksploatacijsku opremu, pa se nakon čišćenja ležišta od utisnutog fluida bušotinu spaja na sabirno-otpremni sustav. Time se izbjegava gušenje bušotine i moguće smanjenje propusnosti pukotine („oštećenje“).\n Izvođenje rudarskih radova i provođenje mjera zaštite na bušotini obavlja se u skladu s provjerenim rudarskim projektom i Pojednostavljenim rudarskim projektom za stimulaciju sloja bušotine. \nHidrauličko frakturiranje naftnih, plinskih i plinsko-kondenzatnih ležišta se već desetljećima izvodi u vertikalnim bušotinama na eksploatacijskim poljima ugljikovodika na kopnu RH. Hidrauličko frakturiranje se izvodi u vertikalnim i horizontalnim bušotinama i to u konvencionalnim (k>10-3 µm2) i nekonvencionalnim ležištima (k<10-3 µm2) (Čikeš, 1995). \nTijekom frakturiranja, u gore navedenim uvjetima, vjerojatnost ikakvog kemijskog onečišćenja podzemnih ili površinskih izvora slatke vode djelovanjem hidrauličkog frakturiranja, primijenjenog u adekvatno konstruiranim bušotinama s dubinom ležišta većom od 600 metara, dokazano je manja od jedan na milijun frakturiranja, zbog samo-ograničavajuće prirode gubljenja fluida iz pukotine i brojnih barijera u svakoj sekvenci dubljih ležišta. Rast pukotine po visini u dubokim ležištima je svega stotinjak metara iznad ciljane zone ugljikovodika, ali tisuće metara ispod najdubljih ležišta slatke vode, što je dokumentirano bušotinskom mikroseizmikom, tiltmetrijom, bušotinskom karotažom i drugim metodama. Svi dobiveni podatci su pokazali da hidrauličko frakturiranje u tipičnim ležištima nafte i plina nije prijetnja prodiranju pukotine u podzemne vode i njihovom onečišćenju ili bilo kakvom drugom poremećaju podzemnih voda (Warpinski, 2011).\nU svijetu se hidrauličko frakturiranje stijena naftnih i plinskih ležišta u horizontalnim bušotinama izvodi već preko 30 godina, a posebno je intenzivirano posljednjih godina zbog aktivnosti pridobivanja plina iz prirodno razlomljenih, glinovitih škriljevaca (lapora, šejlova) (engl. shale gas) u SAD-u i Kanadi, za čiju su razradu ključne tehnologije: horizontalno bušenje i hidrauličko frakturiranje (Arthur i dr. 2009; Economides i dr, 2010; King, 2012 ). Navedene prirodno razlomljene stijene ne predstavljaju izolatorske (nepropusne) stijene već su to najčešće matične stijene ugljikovodika iz kojih su nafta i plin migrirali u pliće slojeve, ali je u njima ostao vezan veći ili manji dio ugljikovodika. Frakturiranja stijena uz korištenje velikog obujma fluida za frakturiranje primjenjuju se i u ostalim nekonvencionalnim ležištima: slabo propusnim pješčenjačkim ležištima nafte i plina, ležištima viskozne nafte, te plina (metan) u ugljenim slojevima.\nU horizontalnim bušotinama se izvode višestruka frakturiranja stijena, a u svakom stupnju se koriste velike količine fluida za frakturiranje (tisuće m3 fluida) čija je osnovna komponenta voda što stvara povećanu potrebu za vodom, a nakon frakturiranja se velike količine pridobivene vode moraju odgovarajuće zbrinuti (najčešće utiskivanjem u vodo-utisne bušotine) (Arthur i dr. 2009). \n Budući u Republici Hrvatskoj zakonodavni okvir nije prilagođen potrebama i posebnostima istraživanja i eksploatacije ugljikovodika primjenom postupka hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida, sukladno Preporuci Europske komisije оd 22. siječnja 2014. godine o minimalnim načelima u pogledu istraživanja i eksploatacije ugljikovodika (poput plina iz škriljevca) primjenom postupka hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida, ta vrsta rudarskih radova ne može biti odobrena provjerenom rudarskom projektno-tehničkom dokumentacijom dok se ne steknu zakonski preduvjeti. To se odnosi na frakturiranja koja se izvode u škriljevcima (engl. shale), uz utiskivanje vode u horizontalnu bušotinu u količini od 1 000 m3 ili više po fazi lomljenja ili 10 000 m3 ili više tijekom cijelog postupka lomljenja.\nSlijedom iskazanog, obzirom da ne postoje zakonski preduvjeti, trenutni interes Republike Hrvatske usmjeren je u istraživanja novih i razradu otkrivenih konvencionalnih ležišta ugljikovodika, kao i mogućnost privođenja eksploataciji nekonvencionalnih ležišta ugljikovodika bez narušavanja cjelovitosti kanala bušotina i lomljenja iznad zaliježućih stijena."]
[6,"INA Industrija nafte d.d.","1.5.7 Otpad iz procesa istraživanja i eksploatacije ugljikovodika,\n1.5.7.2 Otpad nastao tijekom rudarskih radova u bušotini","„1.5.7.2 Otpad nastao tijekom rudarskih radova u bušotini\nU procesu hidrauličkog frakturiranja koriste se različite anorganske i organske kiseline (npr. klorovodična, mravlja, octena i fluorovodična). Za optimiranje procesa potrebni su i aditivi. Glavni proizvodi reakcije koji nastaju tijekom kiselinske obrade stijena su ugljični dioksid, kalcijev klorid i voda. Odreagirana kiselina, koja se vraća iz bušotine, ima visok sadržaj klorida pa je njeno ispuštanje u okoliš zabranjeno. Skupljanje i skladištenje opasnog otpada obavlja se u zatvorenom privremenom objektu (kontejner), sukladno zakonskim propisima.“Radi se o procesu kiselinskog hidrauličkog frakturiranja – svega nekoliko puta rađen u INA-i.\nAko se utvrdi da su krhotine stijena iz pojedine bušotine neopasne za okoliš one se ne bi smjele nazivati otpadom niti klasificirati kao otpad već bi umjesto termina „otpad u isplačnim jamama“ trebao koristiti pojam „jama sa krhotinama stijena“ ili odlaganje  „krhotina stijena“ iz bušotine.","Nije prihvaćen","S obzirom da se na razini strateške procjene ne može ustanoviti koje bušotine će imati neopasne krhotine stijena iz bušotine, a koje ne, nije moguće u cijelom tekstu studije učiniti tražen ispravak. Isto se definira prilikom Procjene utjecaja zahvata na okoliš."]
[7,"INA Industrija nafte d.d.","6 Glavna ocjena prihvatljivosti Okvirnog plana i programa za ekološku mrežu,\n6.6 Zaključak o utjecaju Okvirnog plana i programa na ekološku mrežu","Točka 6.6. Zaključak o utjecaju Okvirnog plana i programa na ekološku mrežu. Budući da se predlaže da područja ekološke mreže manja od 10000 ha budu izuzeta od svih aktivnosti, površina raspoloživa za istraživanja unutar 6 istražnih prostora (sjeverna i istočna Hrvatska) je značajno smanjena. Problem se povećava činjenicom što u područjima ekološke mreže gdje su zastupljeni prioritetni stanišni tipovi i vrste, potrebno je prije provođenja aktivnosti OPP-a tijekom postupka ocjene prihvatljivosti zahvata za ekološku mrežu – identificirati rasprostranjenost prioritetnih stanišnih tipova i vrsta u Natura 2000 području te definirati odgovarajuće mjere ublažavanja. Čini se da se ovim zahtjevom želi preko budućeg investitora u istražne radove, financirati i složena biocenološka istraživanja, a to bi trebala biti zadaća državnih tijela za zaštitu prirode (takva su istraživanja odavno trebala biti obavljena pod nadležnošću državnih tijela). O dugotrajnosti tih istraživanja da i ne govorimo. Dakle, postoji realna mogućnost definiranje dodatne potencijalne zone izuzimanja od aktivnosti. Sve zajedno rezultira velikim zonama izuzimanja i ograničenja od aktivnosti (str. 277. SSUO) što zasigurno neće djelovati poticajno za buduće investitore. Bilo bi dobro, unutar zakonskih mogućnosti, pokušati pronaći način ograničavanja ovih zona u realne okvire.","Nije prihvaćen","Natura 2000 područja manja od 10000 ha ograničena su u smislu izrade istražnih i eksploatacijskih bušotina, doku su druge aktivnosti moguće pod uvjetom da se Ocjenom prihvatljivosti zahvata utvrdi da nemaju značajan negativan utjecaj na ekološku mrežu."]