{"text_format":"2","workbook":"xls","n_sheets":1,"sheets":["EConReport"],"not_rendered":{"charts":0,"images":0,"macros":0,"external_links":0,"defined_names":0,"comments":0,"pivot_tables":0},"unopened":[],"bounds":{"document_bytes":16777216,"sheet_cells":100000,"run_cost":"one","rows_first":2000,"rows_last":500,"rows_between":2000,"halvings":0,"cell_chars":16384,"cell_head_chars":4096},"cells_cut":0,"cells_raw":0,"read":"whole","date_system":"1900","formulas":"cached_only"}

{"sheet":"EConReport","index":0,"n_rows":8,"n_cols":6,"rows_kept":8,"cut":false,"hidden":false,"merged":[[0,0,0,5]],"flags":["formulas_cached_only"]}
["Izvješće o provedenom savjetovanju - Nacrt prijedloga zakona o izmjenama Zakona o financiranju jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave"]
[]
["Redni broj","Korisnik","Isječak","Komentar","Status odgovora\n","Odgovor"]
[1,"DENIS MILAVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O IZMJENAMA ZAKONA O FINANCIRANJU JEDINICA LOKALNE I PODRUČNE (REGIONALNE) SAMOUPRAVE, S KONAČNIM PRIJEDLOGOM ZAKONA ","Predložene izmjene zakona postići će ograničavajuće dosege i neće biti dovoljno učinkovite budući postoje ograničenja i nedostaci u organizaciji naplate prihoda u regionalnim i lokalnim jedinicama. Prvi i najvažniji je što nije institucionalizirano ni predviđeno lokalno porezno tijelo sastavljeno od stručnjaka za naplatu prihoda(poreznika), poreznih inspektora odnosno poreznih referenata za razrez lokalnih poreza, kako u županijama tako i u gradovima i općinama. Osim grada Zagreba nijedna jedinica lokalne odnosno regionalne samouprave nema učinkovito porezno tijelo odnosno skupnu stručnih i profesionalnih službenika sposobnih naplatiti porezne prihode te jedinice, te ostala njezina potraživanja. To se odnosi i na prisilnu naplatu odnosno ovrhu. Oslanjanje u tim poslovima na Poreznu Upravu Republike Hrvatske odnosno na odvjetnike i bilježnike te Financijsku agenciju dovodi do zakašnjele naplate, nepotpune naplate i znatno većih troškova( putem troškova angažmana odvjetnika, bilježnika i fine kod naplate poreznih prihoda,  a i provizije koju uzima Porezna Uprava na svaku kunu naplaćenog poreza tim jedinicama koje imaju sklopljene ugovore s njom još od 1994. godine. ) \nU sadašnjem prijedlogu i Zakonu predviđa se da automatski 1%  od svih naplaćenih prihoda od poreza na dohodak uzima Ministarstvo financija odnosno Porezna Uprava, ali to ne utječe na agilnost i dovoljan broj službenika ministarstva koji će naplaćivati porez na dohodak za lokalnu odnosno regionalnu samoupravu, niti garantira naplatu istih prihoda u željenom postotku od mogućeg , dakle oko 85-90% razrezanog poreza. \nPo mome mišljenju daleko bi bio bolji i lakše kontrolabilan sustav naplate poreznih prihoda kod kojeg se angažman manjeg broja vlastitih službenika može detaljnije planirati i potpunije izvršavati plan naplate prihoda na prostoru pojedine JL(R)S. Ovo pogotovu dolazi do izražaja u uvjetima čestih i raznovrsnih kriza koje zahtijevaju promptno prilagođavanje novonastalim situacijama i velikim ili manjim promjenama u životu određenog grada općine ili županije.  \nSamo na  porezu na CMV je zbog postojećeg organizacijskog ustroja i navedenih nedostataka, a dijelom i zbog loše koncepcije naplate tog poreza od samog početka izgubljeno u ovih dvadesetak godina, preko milijardu kuna koja je mogla bit naplaćena u jedinicama regionalne samouprave da se odmah pristupilo racionalnom i najjednostavnijem načinu prikupljanja te vrsta poreznog prihoda, recimo putem kupnje taksenih ili sličnih markica ili naljepnica  na kiosku (nešto poput taksene marke, gdje bi troškovi bili minimalni a kontrolu bi obavljali stanice za tehnički pregled jer bez markice i dokaza o plaćenom porezu ili taksi ne bi mogli pristupit na registraciju vozila). I sad u postojećem zakonskom rješenju od 2017. postoji trošak naknade po rješenju o razrezu poreza na CMV od 6kn, koju županije plaćaju Centru za vozila Hrvatske , a koju bi trebalo preispitati i ograničiti  prema stvarnom trošku pružatelja usluge naplate poreza na CMV, jer se radi o vrlo kratkom manipulativnom i materijalnom trošku koji je sigurno manji od 6 kuna i dodatnoj zaštiti lokalnih jedinica od stvaranja skrivenih nacionalnih monopola i troškova koje u krajnjem ishodu plaćaju građani i gospodarstvo.\nMišljenja sam da samo korjenita promjena organizacije i ozbiljnog pristupa naplati poreznih prihoda u jedinicama lokalne i posebno regionalne samouprave ustrojavanjem obvezatnih i standardiziranih  poreznih tijela, ovisno o veličini JLS, broju poreznih obveznika i visini prihoda JLS ( otprilike kao nekadašnjih Uprava prihoda po bivšim Općinama, samo zasnovanih na modernim komunikacijskim i tehnološkim, odnosno organizacijskim rješenjima upravljanja tim tijelima) , te nadalje stvaranjem infrastrukture za obrazovanjem kadrova potrebnih za popunjavanje tih tijela na cijelom teritoriju RH, putem srednjih upravnih škola i pravnih fakulteta koje bi trebale školovati poreznike odnosno državne i lokalne službenike sposobne odgovoriti zahtjevima moderne i učinkovite naplate poreznih prihoda, kao i ostalih potraživanja, svodeći time broj blokiranih računa i građana na najmanju moguću mjeru.\nJedan od dokaza kojim bi mogao potkrijepiti gore iznesene činjenice i tvrdnje, jest dan i u samom prijedlogu Zakona i to je razvidno u slijedećem članku:\n(7) Kod izračuna referentnih vrijednosti kapaciteta ostvarenih poreznih prihoda iz stavaka 4. i 6. ovoga članka isključuje se Grad Zagreb.“,  \njer govoriti o pravednom načinu izračuna odgovarajućih kriterija koji su bitni za ostvarenje ciljeva putem predloženih zakonskih izmjena, pri čemu isključujete oko 20,68 posto populacije države ( koju čini grad Zagreb), je u najmanju ruku upitno ili tendenciozno, a o tome bi računa trebala povest struka odnosno ministar financija koji provodi poreznu politiku."]
[2,"BRANIMIR JURKOVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O IZMJENAMA ZAKONA O FINANCIRANJU JEDINICA LOKALNE I PODRUČNE (REGIONALNE) SAMOUPRAVE, S KONAČNIM PRIJEDLOGOM ZAKONA ","Svakako bi puno mudrije bilo poduzeti konkretne mjere oko ukidanja jedinica koje nisu samodostatne te izvesti njihovo spajanje sa susjednim jedinicama od izrade sitnih korekcija u raspodjeli sredtava."]
[3,"Grad Vodice","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O IZMJENAMA ZAKONA O FINANCIRANJU JEDINICA LOKALNE I PODRUČNE (REGIONALNE) SAMOUPRAVE, S KONAČNIM PRIJEDLOGOM ZAKONA ,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE PROISTEĆI DONOŠENJEM ZAKONA","Ako Izmjene Zakona stupaju na snagu od 01.01.2023. godine  po hitnom postupku i ako će maksimalni porez na dohodak od paušala na turizam biti uračunat u referentnu 2023. godinu, kako će jedinice lokalne samouprave moći po hitnom postupku predlagati tako važne odluke o visinama paušalnog poreza na turizam ako je zakonski rok za donošenje odluke do 15.12.2022. godine?\nKoji će to grad u ovom kratkome periodu ići sa drastičnim povećanjem paušalnog poreza na turizam do 15.12., da ne bi doživio financijski brodolom u fiskalnom izravnanju 2025. godine kada će referentna 2023. godina biti uračunata u petogodišnji prosjek?\nČlankom  3. stavkom 2. Pravilnika o paušalnom oporezivanju djelatnosti iznajmljivanja i organiziranja smještaja u turizmu propisano je da, iznimno od stavka 1. navedenog članka, predstavničko tijelo jedinice lokalne samouprave može donijeti odluku o visini paušalnog poreza prema ulicama u naselju.\nSlijedom navedenog, uvođenjem maksimalnog poreza na dohodak od paušala na turizam, ista odredba Pravilnika neće moći biti primjenjiva. \nNadalje, pitam se tko je nadležan za kontrolu plaćanja paušalnog poreza? To sigurno nisu gradovi i općine. Kontrolu valjda provode neke druge državne institucije. Gradovi i općine su osuđene na milost i nemilost funkcioniranja pravne države i državnih tijela koja bi trebala kontrolirati provođenje hrvatskih zakona. \nTko to garantira da će se učetverostručiti prihodi općina i gradova ako se uvede maksimalni iznos poreza?\nPrije će se prepoloviti broj poreznih obveznika koji će plaćati paušalni porez, te ćemo imat još veću štetu nego što je sada imamo.\nSmatram da je mijenjanje Zakona totalno ishitreno i bez ikakvog temelja."]
[4,"MILAN ŠULTER","IV. OBRAZLOŽENJE PRIJEDLOGA ZA DONOŠENJE ZAKONA PO HITNOM POSTUPKU,\nČlanak 1.","Prije svega želim istaknuti da je neodgovorno i nekorektno (posebice u prijedlozima zakonskih rješenja), obrazlagati i tvrditi da jedinice lokalne samouprave nisu preuzele decentraliziranu funkciju vatrogastva samo zbog činjenice da iste nisu osnivači javnih vatrogasnih postrojbi. Iskreno se nadam, da je javnosti opće poznato da požare gase, spašavaju živote i imovinu odnosno da vatrogasnu djelatnost utvrđenu  članka 1. stavkom 2. Zakona o vatrogastvu („Narodne novine“ br. 125/19) obavljaju i dobrovoljna vatrogasna društva.\nPosebno napominjem, da su jedinice lokalne samouprave koje su sukladno članku 12. stavku 3. i članku 13. stavku 1. Zakona o zaštiti od požara („Narodne novine“ 92/10 i 114/22) donijele podzakonske akte tj. Planove zaštite od požara, te time zajedno sa svojim dobrovoljnim vatrogasnim društvima de facto preuzele obavljanje decentralizirane funkcije vatrogastva, ali nažalost, bez financijske pomoći države. Financijska pomoć države već 22 godine (od 1. siječnja 2000.) usmjerena je samo gradovima i općinama koji su osnivači javnih vatrogasnih postrojbi.\nPosebno iritira i zbunjuje obrazloženje koje glasi „Radi usklađivanja s odredbama Zakona o vatrogastvu, izmjenama Zakona o financiranju jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave, mijenja se članak 6. na način da jedinice lokalne samouprave koje nisu preuzele decentraliziranu funkciju vatrogastva udio za decentraliziranu funkciju vatrogastva od 1% ne mogu preraspodijeliti na ostale decentralizirane funkcije već se sredstva koriste isključivo za financiranje vatrogasne mreže sukladno posebnim propisima kojima je propisano financiranje vatrogastva“. \nPrvo potrebno je razumijevati da „vatrogasna mreža“ koja je propisana člankom 116. Zakona o vatrogastvu uopće ne postoji niti se zna kroz koje vremensko razdoblje će ista biti ustrojena. Drugo, vatrogasnom mrežom su prema zakonskom rješenju trebale biti obuhvaćene postrojbe s područja Republike Hrvatske potrebne za obavljanje vatrogasne djelatnosti, što nije učinjeno. Stoga se, opravdano postavlja pitanje financiranja s 1% dodatnog udjela poreza na dohodak nečega što uopće ne postoji. Vatrogasnu mrežu prema stavku 2. članka 116. Zakona o vatrogastvu trebala je uredbom do 31.12.2020. godine donijeti Vlada Republike Hrvatske na prijedlog glavnog vatrogasnog zapovjednika, što također nije učinjeno iako je prošlo skoro tri godine od primjene Zakona o vatrogastvu.\nSukladno navedenom, bilo bi nužno a posebice pravedno u prijelaznom razdoblju (dok se ne ustroji vatrogasna mreža iz članka 116. Zakona o vatrogastvu) sredstva od 1 % doznačivati jedinicama lokalne samouprave tj. općinama i gradovima koji decentraliziranu funkciju vatrogastva obavljaju putem dobrovoljnih vatrogasnih društava a temeljem već navedenih planova zaštite od požara. \nU prilog tome, valja istaknuti da je odredbom stavka 3. članka 1. Zakona o vatrogastvu propisano sljedeće: „Vatrogasna djelatnost je neprofitna, stručna i humanitarna djelatnost od interesa za Republiku Hrvatsku“  a stavkom 4. istog članka „Vatrogasnu djelatnost obavljaju isključivo vatrogasne postrojbe i vatrogasne organizacije“. Nadalje, u članku 2. stavku 1. toč. 33. definiran je pojam vatrogasne organizacije koji glasi: „vatrogasne organizacije su dobrovoljna vatrogasna društva, javne vatrogasne postrojbe, …“.\nPodsjećam i na odredbu članka 1. stavka 2. Zakona o vatrogastvu kojim je definirana vatrogasna djelatnost a ista glasi:\n„Vatrogasna djelatnost je sudjelovanje u provedbi preventivnih mjera zaštite od požara i tehnoloških eksplozija, gašenje požara i spašavanje ljudi i imovine ugroženih požarom i tehnološkom eksplozijom, pružanje tehničke pomoći u nezgodama i opasnim situacijama te obavljanje drugih poslova u nesrećama, ekološkim i inim nesrećama, a provodi se na kopnu, moru, jezerima i rijekama“.\nAko je vatrogasna djelatnost doista od interesa za Republiku Hrvatsku, kako je to propisano stavkom 3. članka 1. Zakona o vatrogastvu, onda bi tu djelatnost trebalo s državne razine ravnomjerno financirati bez obzira na činjenicu putem kojeg organizacijskog oblika se ista provodi u pojedinoj jedinici lokalne samouprave, putem javnih vatrogasnih postrojbi ili dobrovoljnih vatrogasnih društava.\nSukladno svemu navedenom, predlažem da se sa 1% dodatnog udjela poreza na dohodak financiraju i one jedinice lokalne samouprave koje decentraliziranu funkciju vatrogastva obavljaju putem dobrovoljnih vatrogasnih društava utvrđenih planovima zaštite od požara do onog trenutka dok se uredbom Vlade Republike Hrvatske ne ustroji vatrogasna mreža.\nStoga predlažem da se članak 5. stavak 3. Zakona o financiranju jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave (Narodne novine, br. 127/17 i 138/20) mijenja i glasi:\n„(3) Općina, grad, županija i Grad Zagreb, koji prema posebnim propisima financiraju decentralizirane funkcije, raspodjeljuju udio za decentralizirane funkcije iz stavka 2. točke 3. ovoga članka na sljedeći način:\n– za osnovno školstvo 1,9 %\n– za srednje školstvo 1,3 %\n– za socijalnu skrb - domovi za starije osobe 0,8 %\n– za zdravstvo 1,0 %\n– za vatrogastvo - javne vatrogasne postrojbe i dobrovoljna vatrogasna društva 1,0 %.“"]
[5,"BOJANA FUMIĆ","IV. OBRAZLOŽENJE PRIJEDLOGA ZA DONOŠENJE ZAKONA PO HITNOM POSTUPKU,\nČlanak 3.","Poštovani, \nsmatram da će se predloženom izmjenom dovesti do neželjene situacije u kojoj će općine s potpomognutih područja biti prisiljene propisati primjenu najvišeg iznosa poreza na dohodak ostvaren  od najma, zakupa, iznajmljivanja stanova soba i postelja putnicima i turistima te imovinskih prava (koji je 10 puta veći od najnižeg iznosa), što će se negativno odraziti na turistički razvoj te socijalnu sliku tih područja. Naime, turizam se na mnogim potpomognutim područjima tek počeo razvijati slijedom obnove i stavljanja u turističku funkciju prirodnih znamenitosti, centara izvrsnosti i sličnih objekata, što je dovelo do znatnog porasta broja uređenih i uredno prijavljenih postelja u sobama i apartmanima,  a time i egzistencije za mnoge, do tada nezaposlene građane, osobito žene. Predloženom izmjenom, koja bi nesumnjivo imala za posljedicu povećanje predmetnog poreza na najviši iznos, uz opće nezadovoljstvo građana, posredno bi došlo i do povećanja neprijavljenih smještajnih kapaciteta i rada na crno, što ni za koga nije dobro, niti za lokalne i državni proračun, a niti za same građane. Prihodi koje bi lokalni proračuni time prikupili nisu od tolikog značaja kao negativne posljedice ovog prijedloga."]