{"text_format":"2","workbook":"xls","n_sheets":1,"sheets":["EConReport"],"not_rendered":{"charts":0,"images":0,"macros":0,"external_links":0,"defined_names":0,"comments":0,"pivot_tables":0},"unopened":[],"bounds":{"document_bytes":16777216,"sheet_cells":100000,"run_cost":"one","rows_first":2000,"rows_last":500,"rows_between":2000,"halvings":0,"cell_chars":16384,"cell_head_chars":4096},"cells_cut":1,"cells_raw":0,"read":"whole","date_system":"1900","formulas":"cached_only"}

{"sheet":"EConReport","index":0,"n_rows":14,"n_cols":6,"rows_kept":14,"cut":false,"hidden":false,"merged":[[0,0,0,5]],"flags":["formulas_cached_only"]}
["Izvješće o provedenom savjetovanju - Nacrt prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obveznim osiguranjima u prometu"]
[]
["Redni broj","Korisnik","Isječak","Komentar","Status odgovora\n","Odgovor"]
[1,"HRVATSKI URED ZA OSIGURANJE","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O OBVEZNIM OSIGURANJIMA U PROMETU","Članak 12. stavak 3.\n\n“Odgovorni osiguratelj je dužan isplatiti iznos naknade štete iz obrazložene ponude odnosno nesporni iznos naknade štete iz utemeljenog odgovora kao predujam,u roku od 7 dana od dana slanja obrazložene ponude ili utemeljenog odgovora, a najkasnije u roku od 60 dana od primitka odštetnog zahtjeva”\n\nNejasna je potreba za navedenim rokom odnosno temeljem čega je utvrđeno da se naknada štete ili predujam iste ne isplaćuje budući da ne postoji nikakvi prigovori/predstavke po tom osnovu. Ovakvom odredbom se sugerira da postoji neki zastoj u likvidaciji ili se dovodi u pitanje nečija mogućnost isplaćivanja šteta,što je zasigurno neosnovano. Cjelokupni sustav naknade štete posebno u segment isplate je stvar dogovora više strana posebno osiguratelja i oštećene osobe (fizičke ili pravne osobe (npr. leasing društvo)) te je vrlo često slučaj da oštećena osoba samo želi primjerice popravak svog vozila odnosno ne želi niti ima potrebu primati novčane iznose koje onda samo mora dalje transferirati trećim osobama (npr. servisnoj radionici) ili postoje slučajevi kada osiguratelju nisu dostavljen podaci za plaćanje (IBAN). S druge strane, i same servisne radionice koje u velikoj mjeri imaju uređene poslovne odnose sa osigurateljima ne žele primati novčane iznose bez izdanih (pred)računa te ne žele imati administrativno računovodstvene poteškoće vezane na uplate određenih sredstava koje ne mogu povezati sa određenim poslovnim događajem. Ovakvim zakonskim prijedlogom pokušava se postaviti pravilo te odmah predvidjeti drugo pravilo za “iznimku” bez da je itko na temelju sustavne analize utvrdio kojih situacija ima više te da li nam bilo kakvo pravilo vezano za rok za isplatu treba. Nemoguće je predvidjeti razne situacije pa će ovakvo “prenormiranje” samo dodatno otežati komunikaciju između osiguratelja i oštećene osobe te stvoriti niz nepotrebnih komunikacijskih ili administrativno- računovodstvenih poteškoća koje svakako neće ići u korist oštećene osobe. \n\nČlanak 12. stavak.5.\n \n“U postupku pred odgovornim osigurateljem oštećena osoba ima pravo priložiti nalaz i mišljenje neovisnog vještaka, a u slučaju prometne nesreće nastale upotrebom vozila i ponudu servisne radionice za popravak štete, a koje je osobno izabrala.“ \n\nOštećena osoba imala je i dosad pravo priložiti sve činjenice i dokaze u bilo kakvoj formi kojima argumentira osnovanost odštetnog zahtjeva, a osiguratelju je u interesu zaprimiti što više informacija kako bi mogao što prije donijeti utemeljenu odluku. \nOvim prijedlogom stavljaju se u fokus prava osoba oštećenih u slučaju prometne nesreće upotrebom vozila te im se omogućuje dostava ponude servisne radionice, dok se u drugi plan stavljaju osobe koje su oštećene primjerice brodicom ili jahtom, na koje se također odnosi čl. 12., a za njih nije predviđeno neko posebno pravo na dostavu. Potrebno je istaknuti kako postoji niz slučajeva kada se upotrebom vozila ošteti zid, zgrada ili neka druga imovina, te se postavlja pitanje što je s tim osobama. Ističemo još jednom kako oštećena osoba ima pravo na dostavu bilo kakve dokumentacije kojom može argumentirati osnovanost odštetnog zahtjeva te je navođenje „ponude servisne radionice“ potpuno nepotrebno i suvišno. \n\n\n\nČlanak 12. stavak 7. \n\n“Osiguratelj je dužan, po primitku odštetnog zahtjeva, bez odgode upoznati oštećenu osobu s njenim pravima i obvezama, kao i s obvezama osiguratelja te aktivno i bez odugovlačenja poduzimati potrebne radnje radi ispunjavanja obveza iz ovoga članka, postupajući pri tome stručno, učinkovito i pošteno.”\n \nPrijedlogom izmjena stavka 7.  ponovno se pokušavaju normirati već poznata i uvriježena postupanja osiguratelja u sustavu naknade štete. Osiguratelju je u interesu da poduzima potrebne radnje bez odugovlačenja kao što mu je interesu da oštećena osoba ima saznanja o njenim pravima i obvezama jer će o tome ovisiti brzina rješavanja odštetnog zahtjeva. Budući da osiguratelji djeluju pod teretom zakonskih rokova za određena postupanja, ne dolazi do odugovlačenja sa strane osiguratelja. Interes je osiguratelja da odštetni zahtjev bude razumljiv sa kompletiranim činjenicama i dokazima. Osiguratelji su usmjereni na brzu prijavu štete te pružaju niz korisnih informacija i olakšavaju postupak svim oštećenim osobama pa stoga nije jasno što bi se uvođenjem obveze „stručno, učinkovito i pošteno“ željelo postići jer društva za osiguranje upravo tako i postupaju.\n\n\n\nČlanak 12. stavak 8. \n\n“Nadzorno tijelo donosi pravilnik kojim će detaljnije propisati način rješavanja odštetnog zahtjeva, sadržaj obrazložene ponude i utemeljenog odgovora, informiranje oštećene osobe o obvezama osiguratelja i potrebnim podacima u postupku rješavanja odštetnog zahtjeva iz ovoga članka.“ \n\n\nPrijedlogom stavka 8. daje se ovlast nadzornom tijelu na donošenje pravilnika, kao podzakonskog akta, kojim bi se trebalo propisati: način rješavanja odštetnog zahtjeva, sadržaj obrazložene ponude i utemeljenog odgovora, informiranje oštećene osobe o obvezama osiguratelja i potrebnim podacima u postupku rješavanja odštetnog zahtjeva. Nadzorno tijelo ima široke ovlasti u reguliranju pojedinih pitanja pa je tako temeljem čl. 204. Zakona o osiguranju te čl. 15. Zakona o Hrvatskoj agenciji za nadzor financijskih usluga donijelo Smjernice i preporuke za postupanje po članku 12. Zakona o obveznim osiguranjima u prometu prilikom rješavanja odštetnih zahtjeva za naknadu štete na vozilu  koje u detaljnoj formi reguliraju naprijed navedena pitanja te koje su postale sastavna odrednica prilikom nadzornog postupanja regulatora. U tom smislu, smatramo nepotrebnim detaljnije propisivanje drugim dodatnim (ili zamjenskim) aktom. Posebno ukazujemo na činjenicu da i oštećena osoba, ali i osiguratelj u tom izvanugovornom odnosu imaju pravo na zaštitu svojih prava te konačna ocjena o istima može jedino biti predmet sudske vlasti.","Djelomično prihvaćen","Zahvaljujemo na komentaru.\n\nU odnosu na komentar u svezi stavka 3. te nakon dodatnog razmatranja, predlaže se rok od 15 dana za isplatu naknade štete iz obrazložene ponude odnosno nesporni iznos naknade štete iz utemeljenog odgovora, a najkasnije u roku od 60 dana od dana primitka odštetnog zahtjeva.\n\nU odnosu na komentar u svezi stavka 5. odredba se dodatno uređuje na način da se stavak odnosi na sve vrste prijevoznih sredstava obuhvaćenih ovim Zakonom. \n\nU odnosu na komentar u svezi stavka 7., primjedba se prihvaća s obzirom da je točkom 3.2. Kodeksa poslovne osiguravateljne i reosiguravateljne etike propisano kako su u postupku obrade i naknade štete te isplate osigurane svote društva dužna postupati stručno, učinkovito i pravično, izbjegavajući poglavito svako odugovlačenje i/ili neisplatu neprijepornog dijela štete, imajući uvijek na umu socijalnu funkciju djelatnosti osiguranja, koja je osobito naglašena u obveznim osiguranjima od odgovornosti.\n\nU odnosu na komentar u svezi stavka 8., isti se ne prihvaća. Cilj izmjena stavka 8. jest povećanje zaštite oštećenih osoba kroz povećanje transparentnosti postupka rješavanja odštetnog zahtjeva koja se postiže upoznavanjem oštećene osobe s njezinim pravima te obvezama odgovornog osiguratelja. \n\nUjedno, izmjene se odnose na daljnje uređivanje postupanja osiguravatelja prilikom rješavanja odštetnih zahtjeva podzakonskim aktom, a što je Hanfa već u određenom dijelu propisala Smjernicama. \n\nOvakvim normiranjem odnosno ovlaštenjem da se predmetna materija uredi Pravilnikom odnosno obvezujućim podzakonskim aktom osigurava se veći stupanj zaštite oštećenih osoba kroz obvezujući akt u odnosu na pravila sadržana u Smjernicama Hanfe, kao i veća razina pravne sigurnosti."]
[2,"HRVATSKI URED ZA OSIGURANJE","III. OCJENA I IZVOR SREDSTAVA POTREBNIH ZA PROVEDBU ZAKONA,\nČlanak 3.","Terminološka neusklađenost termina vozila  - prijedlozi izmjena članka 3. st. 1. toč. 35. i čl. 22. st. 1.\nČl. 3. st. 1. t. 35. ZOOP-a\n„Vozilo je:\nSvako motorno vozilo koje pokreće isključivo mehanička snaga na kopnu, ali koje se ne kreće po tračnicama:\n -najvećom konstrukcijskom brzinom većom od 25 km/h; ili\n-najvećom neto masom većom od 25 kg i najvećom konstrukcijskom brzinom većom od 14 km/h\n  \nČl. 22. st. 1. ZOOP-a\n„Vlasnik vozila dužan je sklopiti ugovor o osiguranju od odgovornosti za štetu koju uporabom vozila može nanijeti trećim osobama zbog smrti, tjelesne ozljede, narušavanja zdravlja, uništenja ili oštećenja stvari, u skladu s odredbama ovog Zakona, osim u slučaju upotrebe osobnih prijevoznih sredstava koja nisu razvrstana ni u jednu kategoriju vozila sukladno posebnim propisima, bez sjedećeg mjesta, čiji radni obujam motora nije veći od 25 cm3 ili čija radna snaga nije jača od 0,6 kW i koje na ravnoj cesti ne može razviti brzinu veću od 25 km/h, odnosno čija najveća konstrukcijska brzina ne prelazi 25 km/h, koja ne podliježe obvezi tehničkog pregleda i izdavanja prometne dozvole, i to:\n -vozilo koje se može samo  uravnotežiti,\n -monocikl s motornim ili električnim pogonom,\n -romobil s motornim ili električnim pogonom.“\n\nObrazloženje:\nU članku 3. stavak 1. točka 35. predlagatelj je definirao koja prometna sredstva nisu vozila.\nNejasna je terminologija odredbe članka 22. stavka 1. po kojoj je „vlasnik vozila“ dužan sklopiti ugovor o osiguranju „osim u slučaju upotrebe osobnih prijevoznih sredstava“, odnosno osim u slučaju upotrebe prijevoznih sredstava koja uopće nisu vozila u smislu prijedloga Zakona.\nUkoliko je predlagatelj nastojao izuzeti vlasnike osobnih prijevoznih sredstava od obveze sklapanja ugovora o osiguranju od automobilske odgovornosti, dovoljno je bilo da ih u članku 3. stavku  1. točka 35. izuzme iz pojma „vozila“, a što i jest uneseno u prijedlog izmjene zakona.\n U tom smislu predlaže se i brisati dio rečenice u predloženom članku 22. stavak 1. iza riječi „Zakona“, jer je već u članku 3. stavku 1. točka 35. određeno da osobna prijevozna sredstva nisu vozila.\nU članku 3. pod „Pojmovi“ treba jasnije naznačiti da se osobna prijevozna sredstva ne smatraju vozilima, a definiciju preuzeti iz ZSPC-a te na taj način i terminološki uskladiti oba zakona.","Prihvaćen","Zahvaljujemo na komentaru."]
[3,"HRVATSKI URED ZA OSIGURANJE","III. OCJENA I IZVOR SREDSTAVA POTREBNIH ZA PROVEDBU ZAKONA,\nČlanak 7.","Članak 12. stavak 3.\n\n“Odgovorni osiguratelj je dužan isplatiti iznos naknade štete iz obrazložene ponude odnosno nesporni iznos naknade štete iz utemeljenog odgovora kao predujam,u roku od 7 dana od dana slanja obrazložene ponude ili utemeljenog odgovora, a najkasnije u roku od 60 dana od primitka odštetnog zahtjeva”\n\nNejasna je potreba za navedenim rokom odnosno temeljem čega je utvrđeno da se naknada štete ili predujam iste ne isplaćuje budući da ne postoji nikakvi prigovori/predstavke po tom osnovu. Ovakvom odredbom se sugerira da postoji neki zastoj u likvidaciji ili se dovodi u pitanje nečija mogućnost isplaćivanja šteta,što je zasigurno neosnovano. Cjelokupni sustav naknade štete posebno u segment isplate je stvar dogovora više strana posebno osiguratelja i oštećene osobe (fizičke ili pravne osobe (npr. leasing društvo)) te je vrlo često slučaj da oštećena osoba samo želi primjerice popravak svog vozila odnosno ne želi niti ima potrebu primati novčane iznose koje onda samo mora dalje transferirati trećim osobama (npr. servisnoj radionici) ili postoje slučajevi kada osiguratelju nisu dostavljen podaci za plaćanje (IBAN). S druge strane, i same servisne radionice koje u velikoj mjeri imaju uređene poslovne odnose sa osigurateljima ne žele primati novčane iznose bez izdanih (pred)računa te ne žele imati administrativno računovodstvene poteškoće vezane na uplate određenih sredstava koje ne mogu povezati sa određenim poslovnim događajem. Ovakvim zakonskim prijedlogom pokušava se postaviti pravilo te odmah predvidjeti drugo pravilo za “iznimku” bez da je itko na temelju sustavne analize utvrdio kojih situacija ima više te da li nam bilo kakvo pravilo vezano za rok za isplatu treba. Nemoguće je predvidjeti razne situacije pa će ovakvo “prenormiranje” samo dodatno otežati komunikaciju između osiguratelja i oštećene osobe te stvoriti niz nepotrebnih komunikacijskih ili administrativno- računovodstvenih poteškoća koje svakako neće ići u korist oštećene osobe. \n\nČlanak 12. stavak.5.\n \n“U postupku pred odgovornim osigurateljem oštećena osoba ima pravo priložiti nalaz i mišljenje neovisnog vještaka, a u slučaju prometne nesreće nastale upotrebom vozila i ponudu servisne radionice za popravak štete, a koje je osobno izabrala.“ \n\nOštećena osoba imala je i dosad pravo priložiti sve činjenice i dokaze u bilo kakvoj formi kojima argumentira osnovanost odštetnog zahtjeva, a osiguratelju je u interesu zaprimiti što više informacija kako bi mogao što prije donijeti utemeljenu odluku. \nOvim prijedlogom stavljaju se u fokus prava osoba oštećenih u slučaju prometne nesreće upotrebom vozila te im se omogućuje dostava ponude servisne radionice, dok se u drugi plan stavljaju osobe koje su oštećene primjerice brodicom ili jahtom, na koje se također odnosi čl. 12., a za njih nije predviđeno neko posebno pravo na dostavu. Potrebno je istaknuti kako postoji niz slučajeva kada se upotrebom vozila ošteti zid, zgrada ili neka druga imovina, te se postavlja pitanje što je s tim osobama. Ističemo još jednom kako oštećena osoba ima pravo na dostavu bilo kakve dokumentacije kojom može argumentirati osnovanost odštetnog zahtjeva te je navođenje „ponude servisne radionice“ potpuno nepotrebno i suvišno. \n\n\n\nČlanak 12. stavak 7. \n\n“Osiguratelj je dužan, po primitku odštetnog zahtjeva, bez odgode upoznati oštećenu osobu s njenim pravima i obvezama, kao i s obvezama osiguratelja te aktivno i bez odugovlačenja poduzimati potrebne radnje radi ispunjavanja obveza iz ovoga članka, postupajući pri tome stručno, učinkovito i pošteno.”\n \nPrijedlogom izmjena stavka 7.  ponovno se pokušavaju normirati već poznata i uvriježena postupanja osiguratelja u sustavu naknade štete. Osiguratelju je u interesu da poduzima potrebne radnje bez odugovlačenja kao što mu je interesu da oštećena osoba ima saznanja o njenim pravima i obvezama jer će o tome ovisiti brzina rješavanja odštetnog zahtjeva. Budući da osiguratelji djeluju pod teretom zakonskih rokova za određena postupanja, ne dolazi do odugovlačenja sa strane osiguratelja. Interes je osiguratelja da odštetni zahtjev bude razumljiv sa kompletiranim činjenicama i dokazima. Osiguratelji su usmjereni na brzu prijavu štete te pružaju niz korisnih informacija i olakšavaju postupak svim oštećenim osobama pa stoga nije jasno što bi se uvođenjem obveze „stručno, učinkovito i pošteno“ željelo postići jer društva za osiguranje upravo tako i postupaju.\n\n\n\nČlanak 12. stavak 8. \n\n“Nadzorno tijelo donosi pravilnik kojim će detaljnije propisati način rješavanja odštetnog zahtjeva, sadržaj obrazložene ponude i utemeljenog odgovora, informiranje oštećene osobe o obvezama osiguratelja i potrebnim podacima u postupku rješavanja odštetnog zahtjeva iz ovoga članka.“ \n\n\nPrijedlogom stavka 8. daje se ovlast nadzornom tijelu na donošenje pravilnika, kao podzakonskog akta, kojim bi se trebalo propisati: način rješavanja odštetnog zahtjeva, sadržaj obrazložene ponude i utemeljenog odgovora, informiranje oštećene osobe o obvezama osiguratelja i potrebnim podacima u postupku rješavanja odštetnog zahtjeva. Nadzorno tijelo ima široke ovlasti u reguliranju pojedinih pitanja pa je tako temeljem čl. 204. Zakona o osiguranju te čl. 15. Zakona o Hrvatskoj agenciji za nadzor financijskih usluga donijelo Smjernice i preporuke za postupanje po članku 12. Zakona o obveznim osiguranjima u prometu prilikom rješavanja odštetnih zahtjeva za naknadu štete na vozilu  koje u detaljnoj formi reguliraju naprijed navedena pitanja te koje su postale sastavna odrednica prilikom nadzornog postupanja regulatora. U tom smislu, smatramo nepotrebnim detaljnije propisivanje drugim dodatnim (ili zamjenskim) aktom. Posebno ukazujemo na činjenicu da i oštećena osoba, ali i osiguratelj u tom izvanugovornom odnosu imaju pravo na zaštitu svojih prava te konačna ocjena o istima može jedino biti predmet sudske vlasti.","Djelomično prihvaćen","Zahvaljujemo na komentaru.\n\nU odnosu na komentar u svezi stavka 3. te nakon dodatnog razmatranja predlaže se rok od 15 dana za isplatu naknade štete iz obrazložene ponude odnosno nesporni iznos naknade štete iz utemeljenog odgovora, a najkasnije u roku od 60 dana od dana primitka odštetnog zahtjeva.\n\nU odnosu na komentar u svezi stavka 5. odredba se dodatno uređuje na način da se stavak odnosi na sve vrste prijevoznih sredstava obuhvaćenih ovim Zakonom.\n\nU odnosu na komentar u svezi stavka 7., primjedba se prihvaća s obzirom da je točkom 3.2. Kodeksa poslovne osiguravateljne i reosiguravateljne etike propisano kako su u postupku obrade i naknade štete te isplate osigurane svote društva dužna postupati stručno, učinkovito i pravično, izbjegavajući poglavito svako odugovlačenje i/ili neisplatu neprijepornog dijela štete, imajući uvijek na umu socijalnu funkciju djelatnosti osiguranja, koja je osobito naglašena u obveznim osiguranjima od odgovornosti.\n\nU odnosu na komentar u svezi stavka 8. isti se ne prihvaća. Cilj izmjena stavka 8. jest povećanje zaštite oštećenih osoba kroz povećanje transparentnosti postupka rješavanja odštetnog zahtjeva koja se postiže upoznavanjem oštećene osobe s njezinim pravima te obvezama odgovornog osiguratelja. \n\nUjedno, izmjene se odnose na daljnje uređivanje postupanja osiguravatelja prilikom rješavanja odštetnih zahtjeva podzakonskim aktom, a što je Hanfa već u određenom dijelu propisala Smjernicama. \n\nOvakvim normiranjem odnosno ovlaštenjem da se predmetna materija uredi Pravilnikom odnosno obvezujućim podzakonskim aktom osigurava se veći stupanj zaštite oštećenih osoba kroz obvezujući akt u odnosu na pravila sadržana u Smjernicama Hanfe, kao i veća razina pravne sigurnosti."]
[4,"Zvonimir Matić","III. OCJENA I IZVOR SREDSTAVA POTREBNIH ZA PROVEDBU ZAKONA,\nČlanak 7.",{"$cut":{"chars":27992,"head":"Prijedlog dopuna i izmjene odredbe čl. 12. Zakona o obveznim osiguranjima u prometu sukladno problemima u praksi odvjetnika koji zastupaju oštećene osobe u postupcima naknade štete po odredbama Zakona o obveznim osiguranjima u prometu\n\nTekst napisao: odvjetnik Zvonimir Matić, Zagreb, Ulica Jurja Žerjavića 9.\n\nPrije donošenja ZOOP-a, Vlada RH je na svojoj sjednici 17.11.2005., objavila prijedlog Zakona o osiguranju u kojem navodi da je poseban problem nastajao kod rješavanja zahtjeva za naknadu šteta koju su počeli kao djelatnost obavljati društva za osiguranje, citira se: „bez ikakvog odobrenja i nadležnosti nadzornog tijela, kao i kadrovske osposobljenosti, samo sa ciljem stjecanja iznosa dijela štete koji pripada oštecenoj osobi“, navodi se u Prijedlogu zakona. \nTakođer, na istoj sjednici je objavljen prijedlog donošenja ZOOP-a u kojem su istaknuti razlozi za donošenje novog Zakona koji će uređivati obvezna osiguranja u prometu, a jedan od je i postupak izvršavanja obveza društava za osiguranje prema oštećenim osobama za naknadu štete, citira se: „u kojem su uočeni problemi nekorektnih postupaka društava za osiguranje u vidu sporog i neprofesionalnog rješavanja zahtjeva za naknadu štete, uz nerealno utvrđivanje visine naknade.“   Nadalje, u Prijedlogu se navodi kako bi taj Zakon trebao urediti prava i obveze stranaka u ugovoru o osiguranju, a osobito se ističu prava oštećene osobe kao žrtve u prometu, tako da je fokus na zaštiti oštećenih osoba, žrtava u prometu, zbog nastanka štete koju je prertrpjela, ali i na financijskoj i socijalnoj zaštiti osiguranika kao odgovorne osobe za štetu, čime se tim osiguranjima priznaje veliki značaj za društvo u cijelini, citira se: „...važno gospodarsko, socijalno i psihološko značenje.“  Zakonodavac navodi da u odnosu na dosadašnje pravno uređenje, ZOOP donosi novine koje bi trebale ići u prilog zaštite oštećenih osoba, a kao što su povećanje osigurane svote po policama obveznog osiguranja, proširenje osigurateljnog pokrića u vidu prava na naknadu štete na stvarima za osobe koje su oštećene od nepoznatog vozila ili vozila koje je izuzeto od obveze osiguranja po svom staništu, novo uređenje postupka pred osigurateljem po zaprimanju odštetnog zahtjeva u smislu davanja jasnih rokova za rješavanje zahtjeva. \nNavedeni ciljevi u skladu su s preambulom iz Direktive 2009/103/EZ, koja u toč. 2. Preambule navodi kako je osiguranje od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila posebno važno kako za ugovaratelje osiguranja tako i za žrtve nezgoda te ima veliki značaj za društva za osiguranje budući čine znatan dio poslova neživotnog osiguranja, dok se u toč. 5. navodi kako bi trebalo uvesti obvezu država članica EU-a u vidu jamčenja osiguravateljnog pokrića za tjelesne ozljede tako da se za svaku tjelesnu ozljedu jamči barem neki minimalni iznos, dok se sve žrtve koje su vrlo teško ozlijeđene, navodi se, treba jamčiti da će se pružiti nadoknada šteta u cijelosti i primjereno, uzimajući u obzir nisku učestalost nezgoda koje uključuju više žrtava i mali broj nezgoda u kojima više žrtava biva vrlo teško ozlijeđeno.  Direktivom 2009/103/EZ uvodi se minimalan iznos pokrića po žrtvi ili po odštetnom zahtjevu.\nRezolucija Europskog parlamenta od 2. rujna 2008. godine o određenim pitanjima u odnosu na osiguranje motornih vozila, br. 2007/2258(INI), koja je donesena netom prije donošenja Direktive 2009/103/EZ, naglašava kako se za odredbe koje uređuju postupak s obrazloženom ponudom još uvijek zahtjeva daljnje uređenje, budući među Državama članicama postoje značajne razlike u odnosu na sustav kaznenih odredbi koje se odnose na postupak obrazložene ponude/odgovora, osobito kada se uzme u obzir da neke države članice ne predviđaju posebne sankcije i oslanjaju se isključivo na dužnost osiguravatelja da plati zakonske kamate na iznos naknade ako se obrazložena ponuda/odgovor ne dostavi u roku od tri mjeseca.  \nU toč. 30. Preambule Direktive 2009/103/RZ navodi se kako je izravno pokretanje odštetnog zahtjeva prema društvu za osiguranje od velike važnosti za žrtve prometnih nezgoda, vođen"}},"Primljeno na znanje","Zahvaljujemo na komentarima koje ćemo imati u vidu prilikom budućeg unaprijeđenja zakonodavnog okvira u području obveznih osiguranja u prometu. \n\nUjedno, skreće se pažnja na postojeću mogućnost mirnog rješavanja sporova čiji je cilj brzo i učinkovito rješavanje sporova među strankama kako bi se osigurala zaštita oštećenih osoba te rasteretio sudbeni sustav. Troškovi takvih postupaka koji se npr. provode u okviru Centra za mirenje pri Hrvatskom uredu za osiguranje, a koji obuhvaćaju troškove honorara izmiritelja i druge troškove postupka mirenja, snosi društvo za osiguranje koje je iniciralo odnosno pristalo na provođenje postupka mirenja. Također točka 3.2. Kodeksa poslovne osiguravateljne i reosiguravateljne etike kojeg su potpisnici sva društva za osiguranje propisuje da će društva trajno poduzimati mjere kako bi stranke što jednostavnije i što žurnije ostvarile svoja prava te da se svi mogući nesporazumi i prijepori, kada je to moguće, rješavaju mirnim putem, u izvansudskom postupku, izbjegavajući pritom nepotrebne troškove i puko administriranje. Stranke će se, prema okolnostima slučaja, uputiti i na mogućnost rješavanja prijepora mirenjem."]
[5,"Zvonimir Matić","III. OCJENA I IZVOR SREDSTAVA POTREBNIH ZA PROVEDBU ZAKONA,\nČlanak 7.","Imajući u vidu navedeno, predlaže se u izmjeni i dopuni čl. 12. ZOOP-a dodati i slijedeće odredbe, označene crvenom bojom:\nČlanak 12. mijenja se i glasi:\n„(1) Odgovorni osiguratelj je dužan bez odgađanja, a najkasnije u roku od 60 dana od dana primitka odštetnog zahtjeva utvrditi osnovanost i visinu toga zahtjeva te dostaviti oštećenoj osobi pisanu odluku o odštetnom zahtjevu i to:\n• obrazloženu ponudu za naknadu štete, kada odgovornost odgovornom osiguratelju nije sporna i kada je utvrdio visinu štete  ili\n• utemeljen odgovor na sve točke iz odštetnog zahtjeva, kada je odgovornom osiguratelju sporna odgovornost ili kada visinu štete nije u potpunosti utvrdio.\n(2) Ako odgovorni osiguratelj u roku iz stavka 1. ovoga članka oštećenoj osobi ne dostavi obrazloženu ponudu za naknadu štete, odnosno utemeljeni odgovor, oštećena osoba može protiv njega podnijeti tužbu, a tužba podnesena protiv odgovornog osiguratelja ili odgovorne osobe za naknadu štete prije proteka roka iz stavka 1. ovoga članka smatrat će se preuranjenom. Ako oštećena osoba izabere postupak mirenja pred jednim od tijela koja ima registrarnu djelatnost mirenja, odgovorni osiguratelj dužan je sudjelovati u njemu. \n(3) Odgovorni osiguratelj je dužan isplatiti iznos naknade štete iz obrazložene ponude odnosno nesporni iznos naknade štete iz utemeljenog odgovora kao predujam, u roku od 7 dana od dana slanja obrazložene ponude ili utemeljenog odgovora, a najkasnije u roku od 60 od dana primitka odštetnog zahtjeva.\n(4) U slučaju neizvršenja obveze isplate naknade štete ili nespornog iznosa naknade štete, u roku iz stavka 3. ovoga članka, oštećena osoba uz dužni iznos naknade štete, odnosno uz dužni nesporni iznos naknade štete ima pravo i na isplatu iznosa kamate po stopi od 20 % godišnje, i to od dana podnošenja odštetnog zahtjeva.\n(5) U postupku pred odgovornim osigurateljem oštećena osoba ima pravo priložiti nalaz i mišljenje neovisnog vještaka, a u slučaju prometne nesreće nastale upotrebom vozila i ponudu servisne radionice za popravak štete, a koje je osobno izabrala. Ako oštećena osoba koja priloži nalaz i mišljenje neovisnog vještaka, odgovorni osiguratelj dužan je platiti oštećenoj osobi trošak priloženog vještačenja sukladno Pravilniku koji određuju visinu novčane nagrade za vještačenje, osim u slučaju ako otkloni odštetni zahtjev u cijelosti.\n(6) Obrazložena ponuda za naknadu štete i utemeljen odgovor iz stavka 1. ovoga članka, trebaju najmanje sadržavati razloge na temelju kojih je donesena odluka iz stavka 1. ovoga članka i uputu o pravu na podnošenje prigovora protiv te odluke.\n(7) Odgovorni osiguratelj je dužan, po primitku odštetnog zahtjeva, bez odgode upoznati oštećenu osobu s njenim pravima i obvezama, kao i s obvezama odgovornog osiguratelja te aktivno i bez odugovlačenja poduzimati potrebne radnje radi ispunjavanja obveza iz ovoga članka, postupajući pri tome stručno, učinkovito i pravično. Na podneseni odštetni zahtjev s osnove povrede tijela i zdravlja, neimovinske tšete, odgovorni osiguratelj dužan je oštećenoj osobi uz obrazloženu ponudu dostaviti i nalaz i mišljenje liječnika cenzora o procjeni neimovinske štete.\n(8) Nadzorno tijelo donosi pravilnik kojim će detaljnije propisati način rješavanja odštetnog zahtjeva, sadržaj obrazložene ponude i utemeljenog odgovora, evidentiranja odštetnih zahtjeva te informiranje oštećene osobe o obvezama odgovornog osiguratelja i potrebnim podacima u postupku rješavanja odštetnog zahtjeva,  iz ovoga članka.“ \nS poštovanjem,\nOdvjetnik Zvonimir Matić\nZagreb, Ulica Jurja Žerjavića 9","Primljeno na znanje","Zahvaljujemo na komentarima koje ćemo imati u vidu prilikom budućeg unaprijeđenja zakonodavnog okvira u području obveznih osiguranja u prometu. \n\nUjedno, skreće se pažnja na postojeću mogućnost mirnog rješavanja sporova čiji je cilj brzo i učinkovito rješavanje sporova među strankama kako bi se osigurala zaštita oštećenih osoba te rasteretio sudbeni sustav. Troškovi takvih postupaka koji se npr. provode u okviru Centar za mirenje pri Hrvatskom uredu za osiguranje, a koji obuhvaćaju troškove honorara izmiritelja i druge troškove postupka mirenja, snosi društvo za osiguranje koje je iniciralo odnosno pristalo na provođenje postupka mirenja. Također, točka 3.2. Kodeksa poslovne osiguravateljne i reosiguravateljne etike kojeg su potpisnici sva društva za osiguranje propisuje da će društva trajno poduzimati mjere kako bi stranke što jednostavnije i što žurnije ostvarile svoja prava te da se svi mogući nesporazumi i prijepori, kada je to moguće, rješavaju mirnim putem, u izvansudskom postupku, izbjegavajući pritom nepotrebne troškove i puko administriranje. Stranke će se, prema okolnostima slučaja, uputiti i na mogućnost rješavanja prijepora mirenjem."]
[6,"HRVATSKI URED ZA OSIGURANJE","III. OCJENA I IZVOR SREDSTAVA POTREBNIH ZA PROVEDBU ZAKONA,\nČlanak 13.","Čl. 22. st. 1. ZOOP-a\n„Vlasnik vozila dužan je sklopiti ugovor o osiguranju od odgovornosti za štetu koju uporabom vozila može nanijeti trećim osobama zbog smrti, tjelesne ozljede, narušavanja zdravlja, uništenja ili oštećenja stvari, u skladu s odredbama ovog Zakona, osim u slučaju upotrebe osobnih prijevoznih sredstava koja nisu razvrstana ni u jednu kategoriju vozila sukladno posebnim propisima, bez sjedećeg mjesta, čiji radni obujam motora nije veći od 25 cm3 ili čija radna snaga nije jača od 0,6 kW i koje na ravnoj cesti ne može razviti brzinu veću od 25 km/h, odnosno čija najveća konstrukcijska brzina ne prelazi 25 km/h, koja ne podliježe obvezi tehničkog pregleda i izdavanja prometne dozvole, i to:\n -vozilo koje se može samo  uravnotežiti,\n -monocikl s motornim ili električnim pogonom,\n -romobil s motornim ili električnim pogonom.“\n\nObrazloženje:\nU članku 3. stavak 1. točka 35. predlagatelj je definirao koja prometna sredstva nisu vozila.\nNejasna je terminologija odredbe članka 22. stavka 1. po kojoj je „vlasnik vozila“ dužan sklopiti ugovor o osiguranju „osim u slučaju upotrebe osobnih prijevoznih sredstava“, odnosno osim u slučaju upotrebe prijevoznih sredstava koja uopće nisu vozila u smislu prijedloga Zakona.\nUkoliko je predlagatelj nastojao izuzeti vlasnike osobnih prijevoznih sredstava od obveze sklapanja ugovora o osiguranju od automobilske odgovornosti, dovoljno je bilo da ih u članku 3. stavku  1. točka 35. izuzme iz pojma „vozila“, a što i jest uneseno u prijedlog izmjene zakona.\n U tom smislu predlaže se i brisati dio rečenice u predloženom članku 22. stavak 1. iza riječi „Zakona“, jer je već u članku 3. stavku 1. točka 35. određeno da osobna prijevozna sredstva nisu vozila.\nU članku 3. pod „Pojmovi“ treba jasnije naznačiti da se osobna prijevozna sredstva ne smatraju vozilima, a definiciju preuzeti iz ZSPC-a te na taj način i terminološki uskladiti oba zakona.","Prihvaćen","Zahvaljujemo na komentaru."]
[7,"HRVATSKI URED ZA OSIGURANJE","III. OCJENA I IZVOR SREDSTAVA POTREBNIH ZA PROVEDBU ZAKONA,\nČlanak 13.","Članak 13. stavak 7. \nU stavku 7. iza riječi „odgovornosti“ briše se točka i stavlja zarezi riječi „a ako je vučno ili priključno vozilo neosigurano ili nepoznato parvo na naknadu isplaćenog iznosa, kamata i troškova može zatražiti od Hrvatskog ureda za osiguranje.“\nU stavak 7. prenosi se članak 1.točka 14. Direktive (EU) 2021/2118 i propisuje se društvo za osiguranje koje je na temelju stavka 5. ovoga članka oštećenoj osobi nadoknadilo štetu, ima pravo na naknadu isplaćenog iznosa, kamatu i troškove od osiguratelja vučnog, odnosno priključnog vozila ako postoji odgovornost njegovog osiguranika za štetu i u okviru njegove odgovornosti, a ako je vučno ili priključno vozilo neosigurano ili nepoznato pravo na naknadu isplaćenog iznosa, kamata i troškova može zatražiti od Hrvatskog ureda za osiguranje. \nPrigovaramo predloženoj izmjeni jer kod odgovornosti po nepoznatom počinitelju oštećena osoba ne može bezuvjetno ostvariti imovinsku štetu po čl. 30. pa posljedično tome i društvo za osiguranje ne može ostvariti pravo na regres od Hrvatskog ureda za osiguranje. \n\n\n\nČlanak 13. stavak 10. točka 5. \n\nU točki 5. je predviđena slijedeća informacija:\n \n“5. broj odštetnih zahtjeva u vezi s odgovornošću za štetu nanesenu trećim osobama koji su podmireni na temelju ugovora o osiguranju ugovaratelja osiguranja u razdoblju obuhvaćenom potvrdom o odštetnim zahtjevima, uključujući datum svakog odštetnog zahtjeva;”\n\nOvom odredbom propisuje se kako je društvo za osiguranje dužno izdati potvrdu o postojanju ili nepostojanju zahtjeva o eventualno postavljenim odštetnim zahtjevima, informacije koje takva potvrda mora sadržavati te kako se ova potvrda daje na propisanom obrascu čiji oblik i sadržaj će provedbenim aktom utvrditi Europska komisija. Društva za osiguranje internim pravilima određuju na koji način otvaraju štete povodom zaprimljenog odštetnog zahtjeva te je li se novi odštetni zahtjev (npr. zbog pogoršanja zdravstvenog stanja ili npr. rentni zahtjev) iz istog štetnog događaja prijavljuje pod istim brojem štete ili novim brojem, smatramo da je relevantnija informacija o broju štetnih događaja. \nPredlažemo da umjesto broja odštetnih zahtjeva bude navedena informacije o broju štetnih događaja po kojima je društvo za osiguranje izvršilo isplatu ili utvrdilo svoju obvezu jer je njegov osiguranik odgovoran za nastanak istoga.","Primljeno na znanje","Zahvaljujemo na komentaru.\nNapominjemo kako predmetna odredba Nacrta prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obveznim osiguranjima u prometu, koji je objavljen na javnom savjetovanju, već adresira komentar u odnosu na članak 13. stavak 7.   te isti glasi:\n„U stavku 7. iza riječi „odgovornosti“ briše se točka i stavlja zarez i riječi: „a ako je vučno ili priključno vozilo neosigurano ili nepoznato, pravo na naknadu isplaćenog iznosa, kamata i troškova ostvaruje se od Hrvatskog ureda za osiguranje u skladu s člancima 29. i 30. ovoga Zakona.”\nU odnosu na primjedbu vezano uz stavak 10. točku 5. primjedba se ne prihvaća.\nNaime, radi se o prijenosu odredbi Direktive (EU) 2021/2118, članak 1. t. 15. koja glasi:\n„(e) broj odštetnih zahtjeva u vezi s odgovornošću za štetu nanesenu trećim osobama koji su podmireni na temelju ugovora o osiguranju ugovaratelja osiguranja u razdoblju obuhvaćenom potvrdom o odštetnim zahtjevima, uključujući datum svakog odštetnog zahtjeva“.\n\nRepublika Hrvatska obvezna je prenijeti predmetnu odredbu u nacionalno zakonodavstvo."]
[8,"HRVATSKI URED ZA OSIGURANJE","III. OCJENA I IZVOR SREDSTAVA POTREBNIH ZA PROVEDBU ZAKONA,\nČlanak 15.","Članak 15. \n\nČlanak 24. stavak 1. važećeg ZOOP-a naknada štete u slučaju gubitka prava iz osiguranja osigurane osobe\nČlanak 24. stavak 1. točka 4. glasi:\n“Ako je vozač upravljao vozilom pod utjecajem alkohola iznad ugovorene granice, droga te psihoaktivnih lijekova ili drugih psihoaktivnih tvari,”\nPrijedlog izmjene članak 24. Zakona o obveznim osiguranjima u prometu\nČlanak 24. st. 1. toč. 4. mijenja se i glasi:\n„Ako je vozač upravljao vozilom pod utjecajem alkohola iznad ugovorene granice, droga te psihoaktivnih lijekova ili drugih psihoaktivnih tvari, odnosno ako se odbio podvrgnuti ispitivanju alkoholiziranosti ili ispitivanju prisustva droga, te psihoaktivnih tvari i psihoaktivnih lijekova odnosno ako je vozač napustio mjesto prometne nesreće prije nego što je:\n - popunio Europsko izvješće o prometnoj nesreći ili na drugi način razmijenio osobne podatke i podatke o vozilima u slučaju imovinske štete\n - obavijestio najbližu policijsku upravu ili policijsku postaju u slučaju prometne nesreće u kojoj je netko izgubio život ili je ozlijeđen\n\nObrazloženje uz gore navedeni prijedlog\nVeliki broj štetnika napušta mjesto prometnih nesreća bez razmjene podataka i popunjavanja Europskog izvješća o prometnoj nesreći, odnosno bez obavještavanja nadležne policijske uprave ili postaje (u slučaju kada je neki sudionik prometne nesreće izgubio život ili je ozlijeđen).\nŠtetnici na taj način izbjegavaju ispitivanje vlastite alkoholiziranosti, odnosno ispitivanje prisustva droga ili psihoaktivnih tvari, a sve kako bi zadržali prava iz osiguranja od automobilske odgovornosti.\nSudska praksa opisane slučajeve ne smatra razlozima za gubitak prava iz osiguranja, te je stoga potrebno izmijeniti zakonsku odredbu o gubitku prava osiguranika, te ju proširiti i na slučajeve napuštanja mjesta prometne nesreće, odnosno na slučajeve izbjegavanja ispitivanja alkoholiziranosti i prisustva droga i psihoaktivnih tvari.\nUvođenje predmetne odredbe moglo bi imati utjecaja i na smanjenje broja prometnih nesreća s obzirom na činjenicu da vozači pod utjecajem alkohola ili droga više ne bi imali mogućnost bijega s mjesta prometne nesreće kao okolnosti koja bi ih oslobodila od gubitka prava iz osiguranja.","Prihvaćen","Zahvaljujemo na komentaru."]
[9,"HRVATSKI URED ZA OSIGURANJE","III. OCJENA I IZVOR SREDSTAVA POTREBNIH ZA PROVEDBU ZAKONA,\nČlanak 19.","Članak 19. \n\nStavcima od 1. do 9. ovoga članka ne dovodi se u pitanje pravo Hrvatskog ureda za osiguranje na naknadu isplaćenog iznosa naknade štete, kamata i troškova od osobe ili osoba koje su odgovorne za prometnu nesreću i drugih osiguravatelja ili tijela za socijalno osiguranje koji su dužni nadoknaditi štetu oštećenoj osobi u vezi s istom prometnom nesrećom. \n\nIzbačeni stavak 3. članka 31. važećeg ZOOP-a treba ostaviti ili dopuniti gore navedeni stavak tekstom iz dosadašnjeg stavka 3. \n\n„U slučaju isplate štete tijekom provođenja likvidacijskog postupka, Hrvatski ured za osiguranje ima pravo na naknadu od društva za osiguranje nad kojim se provodi likvidacijski postupak i to isplaćenog iznosa štete, kamate i troškova, a ako je nad društvom za osiguranje otvoren stečaj, Hrvatski ured za osiguranje ima pravo na naknadu tih iznosa iz stečajne mase društva za osiguranje.” \n\nPredloženim se dodanim tekstom (ili ostavljanjem dosadašnjeg stavka 3.) decidirano omogućuje Hrvatskom uredu za osiguranje regres od društva u likvidaciji, odnosno povrat novčanih sredstava iz stečajne mase.","Prihvaćen","Zahvaljujemo na komentaru."]
[10,"HRVATSKI URED ZA OSIGURANJE","III. OCJENA I IZVOR SREDSTAVA POTREBNIH ZA PROVEDBU ZAKONA,\nČlanak 28.","Čl. 44. st. 1. toč. 12.\n„Garancijski fond je imovina Hrvatskog ureda za osiguranje namijenjena izvršenju obveza po osnovi šteta nastalih nastala (nastalih) od upotrebe vozila za koje vlasnik vozila nije dužan sklopiti ugovor o osiguranju sukladno članku 22. st. 1. ovog Zakona.“\n Odredba je nejasna i u praksi će dovesti to problematičnog tumačenja obveza Hrvatskog ureda za osiguranje / Garancijskog fonda. \nPrijedlog je da se iz odredbe izostavi dio rečenice „sukladno članku 22. st. 1. ovog Zakona“, jer samo dovodi do nejasnoća  u pogledu tumačenja.\nGarancijski fond treba pokrivati štete isključivo od vozila, dakle štete prouzročene uslijed upotrebe onih električnih romobila koji ne spadaju u kategoriju „osobnih prijevoznih sredstava“.\nVlasnici motornih vozila plaćanjem premije osiguranja od AO ne bi trebali “pokrivati” štete koje prouzroče vlasnici električnih romobila, posebno ne onih romobila koje je zakonodavac izuzeo od pojma „vozila“.","Nije prihvaćen","Zahvaljujemo na komentaru.\n\nU stavku 1. u točku 12. važećeg Zakona prenosi se članak 5. stavak 2. Direktive  2009/103/EZ kojim se propisuje da je Garancijski fond imovina Hrvatskog ureda za osiguranje namijenjena izvršenju obveza po osnovi šteta nastalih od upotrebe vozila za koje vlasnik vozila nije dužan sklopiti ugovor o osiguranju sukladno članku 22. stavku 1. važećeg Zakona."]
[11,"HRVATSKI URED ZA OSIGURANJE","III. OCJENA I IZVOR SREDSTAVA POTREBNIH ZA PROVEDBU ZAKONA,\nČlanak 28.","Članak 28.\n\nIzmjene članka 44. stavak 11. koji je glasio\n“Sredstva koja se isplaćuju iz Garancijskog fonda na temelju stavka 1. točke 8. i točke 9. ovoga članka zbog nastanka razloga za prestanak društva za osiguranje, odnosno stečaja, ograničena su u jednoj kalendarskoj godini na 0,5% od ukupno zaračunate bruto premije obveznih osiguranja u prometu u prethodnoj kalendarskoj godini i isplaćuju se isključivo iz sredstava Garancijskog fonda koja su namijenjena izvršenju obveza iz stavka 1. točke 8. i točke 9. ovoga članka zbog nastanka razloga za prestanak društva za osiguranje, odnosno stečaja.” \nSada glasi\n“Sredstva koja se isplaćuju iz Garancijskog fonda na temelju stavka 1. točke 8. i točke 9.ovoga članka zbog nastanka razloga za prestanak društva za osiguranje odnosno stečaja, isplaćuju se isključivo iz sredstava Garancijskog fonda koja su namijenjena izvršenju obveza iz stavka 1. točke 8. i točke 9. ovoga članka zbog nastanka razloga za prestanak društva za osiguranje odnosno stečaja.“\n\nPredlaže se vraćanje članka 44. stavka 11. u njegov izvorni oblik - godišnje ograničenje izloženosti Ureda matične države članice na 0,5% godišnje zaračunate bruto premije njegovog nacionalnog tržišta osiguranja AO u funkciji zaštite stabilnosti tržišta.","Nije prihvaćen","Zahvaljujemo na komentaru.\n\nPredmetno ograničenje protivno je odredbi stavka 8. članka 10.a i 25.a Direktive (EU) 2021/2118 koja propisuje:\n8. Ako se naknada štete duguje u skladu sa stavkom 7. drugim podstavkom točkom (a), tijelo iz stavka 1. naknadu štete oštećenoj osobi isplaćuje bez nepotrebne odgode, a u svakom slučaju u roku od tri mjeseca nakon što je oštećena osoba prihvatila obrazloženu ponudu za naknadu štete iz stavka 7. drugog podstavka točke (a).\nMinistarstvo financija je provelo savjetovanje s Europskom komisijom vezano uz zadržavanje ovoga ograničenja te je zaključak kako se isto treba ukloniti budući da predstavlja nepotrebno ograničenje prava oštećenih osoba na \nbrzu naknadu."]