{"text_format":"2","workbook":"xls","n_sheets":1,"sheets":["EConReport"],"not_rendered":{"charts":0,"images":0,"macros":0,"external_links":0,"defined_names":0,"comments":0,"pivot_tables":0},"unopened":[],"bounds":{"document_bytes":16777216,"sheet_cells":100000,"run_cost":"one","rows_first":2000,"rows_last":500,"rows_between":2000,"halvings":0,"cell_chars":16384,"cell_head_chars":4096},"cells_cut":0,"cells_raw":0,"read":"whole","date_system":"1900","formulas":"cached_only"}

{"sheet":"EConReport","index":0,"n_rows":7,"n_cols":6,"rows_kept":7,"cut":false,"hidden":false,"merged":[[0,0,0,5]],"flags":["formulas_cached_only"]}
["Izvješće o provedenom savjetovanju - Savjetovanje o Obrascu prethodne procjene za Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti"]
[]
["Redni broj","Korisnik","Isječak","Komentar","Status odgovora\n","Odgovor"]
[1,"Ljubica Odak","OBRAZAC PRETHODNE PROCJENE","Ogroman napredak na području genetike i genomike zadnjih nekoliko godina učinio je\nprenatalno i postnatalno genomsko testiranje dostupnije kroz mnoge laboratorije i privatne\nprakse, kako u svijetu tako i u Hrvatskoj. Obzirom da se kod genomskog testiranja u pravilu\nuvijek radi o delikatnim pitanjima koja ne uključuju samo pojedince koji se podvrgnu takvom\ntestiranju, nego i članove njihovih obitelji iznimno je važno da pružatelj usluge bude visoko\nkvalificirana osoba s odgovarajućim znanjem i kompetencijama. Navedeno se u potpunosti\nslaže s ciljevima Direktive 2005/36/EZ i Direktive 2013/55/EU o podizanju kvalitete\nzdravstvene usluge i sigurnosti pacijenata. Na razini Europske unije Europsko društvo\nhumane genetike, Europski odbor za medicinsku genetiku (European Society of Human\nGenetics, European Board of Medical Genetics), kao krovna strukovna organizacija, među\nprvima je 2010/2011. godine uvidjelo važnost procesa priznavanja stručnjaka koji rade na\npodručju laboratorijske medicinske genetike te je kreiralo jedinstveni Europski registar\nspecijalista laboratorijske genetike (https://www.ebmg.eu/clg.0.html). Danas je kroz\nEuropski odbor za medicinsku genetiku moguće priznavanje kompetencija i stjecanje titule\nEuropski registrirani klinički laboratorijski genetičar, što je do sada iskoristilo više od 400\nstručnjaka iz cijele Europe i svijeta (https://www.ebmg.eu/667.0.html).\nEuropski odbor za medicinsku genetiku usvojio je kurikulum kao zajednički skup znanja,\nvještina i kompetencija koje pojedinac koji djeluje na području humane genetike treba imati\nda bi sigurno i na korist pacijenta obavljao svoj posao\n(https://www.eshg.org/fileadmin/eshg/EBMG/CLG/Co\nre-Curriculum_2016.pdf). Ovaj\nkurikulum prihvaćen je od strane Hrvatskog društva biologa u zdravstvu, prema članku 25.\nDirektive 2013/55/EU predstavljao bi temelje za automatskim priznavanjem stručne\nkvalifikacije.\nPodručja europske registracije specijalista ECLG su sljedeća: klinički laboratorijski genetičar\n(općenito), klinički laboratorijski genetičar (klinička genetika), klinički laboratorijski genetičar\n(molekularna genetika), klinički laboratorijski genetičar (biokemijska genetika), klinički\nlaboratorijski genetičar (tumorogeneza)\nKriteriji pristupa europskom specijalističkom ispitu su: magistar struke i/ili doktorat\nznanosti, rad u kontinuitetu najmanje 8 godina u laboratorijskoj genetičkoj dijagnostici i\npotpisivanje najmanje 200 nalaza godišnje, pristupnici trebaju slijediti kod profesionalne\nprakse za kliničke laboratorijske genetičare u Europi, kontinuirana edukacija najmanje 35 sati\ngodišnje, najmanje jedan tečaj u humanoj genetici u trajanju od najmanje tri dana s\npoloženim ispitom i jedan sa sudjelovanjem, te potvrda od matične ustanove o broju i vrsti\nobavljenih genomskih nalaza.\nIspit se sastoji od dva dijela i održava se pred međunarodnim povjerenstvom i na\nengleskom jeziku: pismeni ispit iz teorijskog znanja te usmeni ispit s primjerima slučajeva iz\nprakse. Dobivena licenca vrijedi pet godina (link za postupak registracije za polaganje\neuropske specijalizacije iz kliničke laboratorijske genetike: \nhttps://www.ebmg.eu/587.0.html ).\nPojedine članice Europske unije već su uvidjele važnost kompetencija koje pojedinac treba\nimati da bi se pružila kvalitetna zdravstvena usluga iz područja genomskih testiranja te su\npokrenule program nacionalnih specijalizacija iz laboratorijske medicinske genetike. Tako je\nu Sloveniji, na primjer, 2013. godine putem Ministarstva zdravstva Republike Slovenije\nusvojen „Program specijalizacije iz laboratorijske medicinske genetike“ kroz koji stručnjaci\nreguliraju svoje specijalističko obrazovanje iz laboratorijske medicinske genetike. Proces\nregulacije specijalizacije omogućava kvalitetnu zdravstvenu uslugu prenatalnog i\npostnatalnog genomskog testiranja i sigurnost da su osobe koje takvu uslugu pružaju\nvrhunski stručnjaci i visoko obrazovane osobe koje posjeduju najrelevantnije kompetencije.\nIz svega navedenog vidljivo je da je u Republici Hrvatskoj prijeko potrebno regulirati status\nstručnjaka zaposlenih u laboratorijskoj genetskoj dijagnostici na području humane genetike.\nTime bi Republika Hrvatska u svoj pravni sustav adekvatno transponirala Direktivu\n2013/55/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 20. studenoga 2013. o izmjeni Direktive\n2005/36/EZ o priznavanju stručnih kvalifikacija i Uredbe (EU) br. 1024/2012 o\nadministrativnoj suradnji putem Informacijskog sustava unutarnjeg tržišta („Uredba IMI“). \nNadalje, navedenim se direktno utječe na prava i sigurnost pacijenata u pogledu pružanja\nsigurne, kvalitetne, učinkovite i količinski zadovoljavajuće zdravstvene zaštite građanima na\nsvojem državnom području (Direktiva 2011/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 9.\nožujka 2011. o primjeni prava pacijenata u prekograničnoj zdravstvenoj skrbi).\n\nUvođenje specijalizacije iz područja laboratorijske genetike je nakon uvođenja\nspecijalizacije iz kliničke genetike za liječnike očekivani i neophodni nastavak regulacije\npodručja kliničke genetike koji je već proveden u značajnom broju zemalja EU.\nPrema Zakonu o zdravstvenoj zaštiti (u daljnjem tekstu ZZZ, NN 100/18, 125/19,\n147/20, 119/22,156/22, 33/23) nemaju svi zdravstveni radnici iz članka 155. stavka 2\nmogućnost specijaliziranja iz područja zdravstvene djelatnosti u kojoj rade. Prema članku\n182. uvjet za specijalizaciju zdravstvenog radnika je odobrenje za samostalan rad koji izdaje\nnadležna Komora. Prema članku 171. ZZZ zdravstveni radnici moraju imati svoju Komoru, a\nkoju zbog nepostojanja posebnog Zakona o djelatnosti određene struke kao što su biolozi u\nzdravstvu ne mogu osnovati.\nRazumijemo da proces međusobnog usklađivanja članaka ZZZ zahtijeva vrijeme i\npravnu ekspertizu. Međutim, nadopunama ili izmjenama spornih članaka mogli bi se\nodrediti uvjeti za prijelazno razdoblje, do donošenja posebnog zakona o djelatnosti.\nDonošenjem Pravilnika za prijelazno razdoblje za područje laboratorijske genetike za struke\niz članka 155. stavka 2, trebali bi se definirati uvjeti izdavanja odobrenja za samostalan rad.\nPriznavanje položenog međunarodnog ispita za europski registriranog specijalista kliničke\nlaboratorijske genetike (ErCLG) je već uobičajena praksa u EU. Mogućnost priznavanja\neuropske specijalizacije iz kliničke laboratorijske genetike od strane Ministarstva zdravstva u\nprijelaznom razdoblju do donošenja Pravilnika za specijalizaciju kliničke laboratorijske\ngenetike, bi zasigurno značajno podignulo kvalitetu rada i prenijelo model EU kompetencija\nna našu zemlju u ovom zahtjevnom području zdravstvene djelatnosti. \nprof.dr.sc.Dragan Primorac, Predsjednik Hrvatskog društva za humanu genetiku","Primljeno na znanje","Primljeno na znanje."]
[2,"Hrvatsko društvo za biomedicinsko inženjerstvo i medicinsku fiziku ","OBRAZAC PRETHODNE PROCJENE,\nObrazac prethodne procjene ","!\nPRIJEDLOG\n\nOmogućiti, priznati i vrjednovati specijalističko usavršavanje i rad biomedicinskih inženjera i medicinskih fizičara.\n\n\nOBRAZLOŽENJE\n\nDoktori medicine, doktori dentalne medicine, magistri farmacije i magistri medicinske biokemije su samo 4 struke zdravstvenih radnika između 15-ak različitih (ne)pobrojanih struka zdravstvenih radnika sveučilišne razine obrazovanja, koje uključuju i biomedicinske inženjere i medicinske fizičare [Zakon o zdravstvenoj zaštiti (2018.), Nacionalna klasifikacija zanimanja (2010.)]. Svi oni redom su također „zdravstveni radnik sa završenim sveučilišnim preddiplomskim i diplomskim studijem ili sveučilišnim integriranim preddiplomskim i diplomskim studijem ili specijalističkim diplomskim stručnim studijem“ i potencijalni kandidati \"u vezi s polaganjem europskog specijalističkog ispita\" pred europskim udrugama odgovarajućih specijalista (vidi tekst obrasca!).\n\nDjelatnosti svih hrvatskih zdravstvenih radnika moraju biti regulirane zdravstvenim i strukovnim zakonima i podzakonskim aktima, uključivo i specijalističko usavršavanje, a rad svih hrvatskih zdravstvenih radnika mora biti argumentirano i pravedno vrednovan. Biomedicinsko inženjerstvo je inženjerstvo u biologiji i medicini, i kao takvo je krovni pojam svekolikog inženjerstva u području biomedicine i zdravstva. Kliničko inženjerstvo je pak biomedicinsko inženjerstvo u kliničkom okružju. Biomedicinsko inženjerstvo nije samo dio suvremene medicine, već suvremena medicina ponajviše i napreduje upravo temeljem i pomoću biomedicinskog inženjerstva, pričem je kliničko inženjerstvo u zdravstvenim ustanovama jedna od glavnih djelatnosti koja zahtijeva specijaliste biomedicinskog inženjerstva [Službeni list Europske unije (2015.)]. Svjetska zdravstvena organizacija (WHO) također traži od država članica odgovarajući odnos prema zdravstvenim tehnologijama, napose medicinskih uređajima, i biomedicinskom inženjerstvu [WHO rezolucija (2007.)]. No, u Republici Hrvatskoj nikako da zaživi službeni i sustavan pristup upravljanju zdravstvenim tehnologijama i medicinskim uređajima [WHO svjetski atlas medicinskih uređaja (2022.)], pa se posljedično tome već duže vrijeme, između ostalog, evidentira i 50-ak tisuća slučajeva bolničkog pobola zbog vanjskih uzroka godišnje [Hrvatski zavod za javno zdravstvo (2022.)]. Medicinske su pogreške, uključujući i pogreške pri uporabi medicinskih uređaja, treći najčešći uzrok smrti, odnosno uzrok 1 od 10 smrti [British Medical Journal (2016.)].\n\nZaključno, biomedicinski inženjeri i medicinski fizičari su također zdravstveni radnici sveučilišnog obrazovanja koji su stručno djelatni već desetljećima u području hrvatske biomedicine i zdravstva. Oni izravno i aktivno sudjeluju u provođenju zdravstvenih postupaka rabeći nerijetko najsloženije i najskuplje zdravstvene tehnologije, no već su par desetljeća na osobito diskriminirajući način izdvojeni na samo dno skale koeficijenata složenosti poslova te bez službene mogućnosti obavljanja, priznavanja ili vrjednovanja njihove specijalizacije i uže specijalizacije. Stoga još jednom molimo Ministarstvo zdravstva RH da konačno počne primjenjivati pravedan i 21. stoljeću primjeren pristup svim strukama zdravstvenih radnika na najveću moguću dobrobit bolesnika i njihovih obitelji, bolničkog osoblja, kliničkih ustanova, zdravstvenog sustava i hrvatskog društva u cjelini.","Primljeno na znanje","Primljeno na znanje."]
[3,"KATJA PULJČAN","OBRAZAC PRETHODNE PROCJENE,\nObrazac prethodne procjene ","Zakon o zdravstvenoj zaštiti nije primjenjiv na realnu situaciju koju imamo u laboratorijskoj djelatnosti u sustavu zdravstva RH. Isključen je magistar medicinsko-laboratorijske dijagnostike kao ravnopravni sudionik u izvođenju pretraga u svim specijalističkim laboratorijskim granama. Temeljni zakon u djelatnosti zdravstva jest Zakon o zdravstvenoj zaštiti  koji u čl.155.st.2. propisuje tko se smatra zdravstvenim djelatnikom i gdje se obrazuje. Člankom 168.st.1. Zakona o zdravstvenoj zaštiti propisano je da zdravstveni radnici stječu stručnu kvalifikaciju završetkom obrazovanja.Po tom zakonu su zdravstveni radnici magistri medicinsko-laboratorijske dijagnostike priznati kao zdravstveni radnici sa VSS i svako drugo tumačenje ili neusklađenost zakona ili podzakonskih propisa sa temeljnim zakonom predstavljalo bi diskriminaciju (izravnu ili neizravnu) po osnovi obrazovanja i prava na rad. Navesti ću nekoliko temeljnih pravnih propisa koji se odnose na zabranu diskriminacije (izravne i neizravne),\n1. Ustav Republike Hrvatske:\n• Čl.3. načelo jednakosti \n• Čl.14. načelo prava i sloboda neovisno o naobrazbi\n• Čl.55. načelo prava na rad i slobodu rada i na slobodno biranje poziva i zaposlenja i načelo jednake dostupnosti svakog radnog mjesta i dužnosti\n• Čl.56. načelo prava na zaradu kojom se može sebi i članovima obitelji osigurati slobodan i dostojan život\n• Čl.66 načelo dostupnosti obrazovanja, pod jednakim uvjetima, u skladu s njegovim sposobnostima\n• Čl.68 načelo autonomije sveučilišta\n\n2. Direktiva Vijeća EZ 2000/78/EZ koja u preambuli u točki 9. Navodi „Zapošljavanje i obavljanje zanimanja glavni su elementi za osiguranje jednakih mogućnosti za sve i snažno pridonose punom sudjelovanju građana u gospodarskome, kulturnom i društvenom životu, te ostvarenju njihovih osobnih potencijala“.\n\n3. Zakon o radu u čl.7.st.4. propisuje„ Zabranjena je izravna ili neizravna diskriminacija na području rada i uvjeta rada, uključujući kriterije za odabir i uvjete pri zapošljavanju, napredovanju, profesionalnom usmjeravanju, stručnom osposobljavanju i usavršavanju te prekvalifikaciji, u skladu s ovim Zakonom i posebnim zakonima.”\n\n\n4. Zakon o suzbijanju diskriminacije u čl.1. propisuje „Ovim se Zakonom osigurava zaštita i promicanje jednakosti kao najviše vrednote ustavnog poretka Republike Hrvatske, stvaraju se pretpostavke za ostvarivanje jednakih mogućnosti i uređuje zaštita od diskriminacije na osnovi rase ili etničke pripadnosti ili boje kože, spola, jezika, vjere, političkog ili drugog uvjerenja, nacionalnog ili socijalnog podrijetla, imovnog stanja, članstva u sindikatu, obrazovanja, društvenog položaja, bračnog ili obiteljskog statusa, dobi, zdravstvenog stanja, invaliditeta, genetskog naslijeđa, rodnog identiteta, izražavanja ili spolne orijentacije.”, a  u čl.2. propisuje \n“(1) Izravna diskriminacija je postupanje uvjetovano nekim od osnova iz članka 1. stavka 1. ovoga Zakona kojim se osoba stavlja ili je bila stavljena ili bi mogla biti stavljena u nepovoljniji položaj od druge osobe u usporedivoj situaciji.\n (2) Neizravna diskriminacija postoji kada naizgled neutralna odredba, kriterij  ili praksa, stavlja ili bi mogla staviti osobe u nepovoljniji položaj po osnovi iz  članka 1. stavka 1. ovoga Zakona, u odnosu na druge osobe u usporedivoj  situaciji, osim ako se takva odredba, kriterij ili praksa mogu objektivno  opravdati legitimnim ciljem, a sredstva za njihovo postizanje su primjerena i  nužna.\nS obzirom da druge struke koje su do nedavno bile kategorizirane kao nezdravstvene suradničke struke su izmjenom Zakona o zdravstvenoj zaštiti dobile mogućnost rada u sustavu zdravstva RH kao zdravstveni radnici, smatramo da su magistri medicinsko-laboratorijske dijagnostike stavljeni u nepovoljniji položaj u odnosu na njih iz razloga što se godinama ne želi  ažurirati strukovni zakon koji bi prepoznao magistre medicinsko-laboratorijske dijagnostike u sustavu zdravstva RH gdje sada rade, ali pod nižom kvalifikacijom od one koju posjeduju.\nOvim putem ukazujemo na dugogodišnje zanemarivanje ovog problema, te tražimo da se konačno sukladno Zakonu o zdravstvenoj zaštiti čl. 155.st1. ažurira Zakon o djelatnostima u zdravstvu koji je iz 2009.god. i koji je anakron.\nTakođer, ukazujemo na problem prisutan u primarnoj zdravstvenoj zaštiti o kojem je Ministarstvo zdravstva obaviješteno, a odnosi se na nepostojanje voditelja u medicinsko-biokemijskim laboratorijima diljem naše zemlje, u kojima ne postoji zakonom određen voditelj istoga. U primarnoj zdravstvenoj zaštiti, u tim laboratorijima operativni proces rada vrše zdravstveno-laboratorijski tehničari i prvostupnici medicinsko-laboratorijske dijagnostike koji ujedino i vrše validaciju nalaza. Ovi zdravstveni radnici rade van svojih ovlasti jer poštuju načela (omogućavaju provođenje!) zdravstvene zaštite- sveobuhvatnost, dostupnost i kontinuiranost zdravstvene zaštite radi pacijenata. U tim istim laboratorijima rade i neprepoznati magistri medicinsko-laboratorijske dijagnostike, koji radi očuvanja sustava zdravstva RH strpljivo rade poslove nepostojećih voditelja laboratorija, dok su istovremeno izloženi diskriminaciji od sustava. Odbija ih se postaviti u strukovni zakon.\nStoga, argumentirano tražimo da se magistar medicinsko-laboratorijske dijagnostike počne vrednovati u sustavu zdravstva RH kao ravnopravni dionik sa ostalim VSS zdravstvenim strukama.\n\n\nHrvatska komora zdravstvenih radnika, Strukovni razred za medicinsko-laboratorijsku djelatnost\nKatja Puljčan, mag.med.lab.diag.","Primljeno na znanje","Primljeno na znanje."]
[4,"Hrvatsko društvo za medicinsku fiziku","OBRAZAC PRETHODNE PROCJENE,\nObrazac prethodne procjene ","Poštovani,\n\nOvim putem želimo ponovno naglasiti nužnost uvođenja Specijalizacije iz medicinske fizike i reguliranja medicinske fizike kao zdravstvene djelatnosti , u čemu Republika Hrvatska značajno zaostaje za ostalim članicama EU. \n\n\"Integrated Regulatory Review Service\" (IRRS) misija Međunarodne agencije za atomsku agenciju (IAEA) u dva je navrata posjetila RH, 2015. i 2019. godine (oba cjelokupna izvješća IAEA IRRS misije dostupna su Ministarstvu zdravstva) te je jasno ukazala na potrebu priznavanja medicinske fizike kao zdravstvene djelatnosti i uvođenja specijalizacije iz medicinske fizike. Ovdje navodimo samo neke od nalaza IAEA IRRS misije:\nNalazi iz 2015.:\n- „Unfortunately, there is no specialization in medical physics and no recognition of this profession at a national level.“\n- „Recommendation R25: The Government should recognize medical physicists as a profession at a national level and develop specialization in medical physics with objective to ensure the radiation protection of patients.“\nNalazi iz 2019.:\n- „Recommendation R25 remains open, as the criteria for the qualification of a person as a medical physicist are not addressed in regulation, and the medical physics specialization has not been established in the educational system.“ \n\nNaglašavamo također da odredbe Direktive Europske komisije EURATOM 2013/59, koja je obvezujuća za RH, jasno kažu: \n„Article 14: General responsibilities for the education, training and provision of information; \n- 2. Member States shall ensure that arrangements are made for the establishment of education, training and retraining to allow the recognition of radiation protection experts and medical physics experts, as well as occupational health services and dosimetry services, in relation to the type of practice.“\n„Article 59: Training and recognition;\n- Member States shall ensure that training and recognition requirements, as laid down in Articles 79, 14 and 18, are met for the practitioner, the medical physics expert and the individuals referred to in Article 57(2).“\n\nIako su medicinski fizičari temeljem Zakona o zdravstvenoj zaštiti (NN 100/18, 125/19) dobili status zdravstvenih djelatnika, usklađivanje zakonskih propisa o medicinskoj fizici kao zdravstvenoj djelatnosti te uvođenje specijalističkog usavršavanja još uvijek nije provedeno. Trenutno je u zdravstvenom sustavu zaposleno više od 70 medicinskih fizičara, no s obzirom na evidentni porast broja onkoloških bolesnika, broja dijagnostičkih i terapijskih postupaka te uvođenje novih uređaja i postupaka u područjima radioterapije, nuklearne medicine te dijagnostičke i intervencijske radiologije, raste i potreba za zapošljavanjem fizičara u hrvatskim bolnicama. Već niz godina Hrvatsko društvo za medicinsku fiziku ukazuje na problem nereguliranja medicinske fizike kao zdravstvene djelatnosti te posljedično tome, nepostojanja organizirane, strukturirane i mentorirane edukacije medicinskih fizičara i provjere znanja i kompetencija specijalističkim ispitom, koja bi našim zdravstvenim ustanovama osigurala licencirane stručnjake – specijaliste medicinske fizike. Time bi se postiglo usklađivanje s preporukama i odredbama Direktive EURATOM 2013/59 Europske komisije, IAEA-e i drugih međunarodnih stručnih institucija te u konačnici osiguralo povećanje kvalitete zdravstvenih usluga, sigurnosti bolesnika i napredak u gore navedenim područjima medicine koja su zbog primjene ionizirajućeg zračenja i najvažnija područja medicinske fizike. \n\nStoga predlažemo uvođenje Specijalizacije iz medicinske fizike i reguliranje medicinske fizike kao zdravstvene djelatnosti od interesa za Republiku Hrvatsku.\n\nHrvatsko društvo za medicinsku fiziku","Primljeno na znanje","Primljeno na znanje."]