{"text_format":"2","workbook":"xls","n_sheets":1,"sheets":["EConReport"],"not_rendered":{"charts":0,"images":0,"macros":0,"external_links":0,"defined_names":0,"comments":0,"pivot_tables":0},"unopened":[],"bounds":{"document_bytes":16777216,"sheet_cells":100000,"run_cost":"one","rows_first":2000,"rows_last":500,"rows_between":2000,"halvings":0,"cell_chars":16384,"cell_head_chars":4096},"cells_cut":0,"cells_raw":0,"read":"whole","date_system":"1900","formulas":"cached_only"}

{"sheet":"EConReport","index":0,"n_rows":382,"n_cols":6,"rows_kept":382,"cut":false,"hidden":false,"merged":[[0,0,0,5]],"flags":["formulas_cached_only"]}
["Izvješće o provedenom savjetovanju - Savjetovanje o Nacrtu prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti "]
[]
["Redni broj","Korisnik","Isječak","Komentar","Status odgovora\n","Odgovor"]
[1,"BOŠKA MUNIVRANA DERVIŠBEGOVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Smatram da je važno iznijeti istinite podatke te i skrenuti pozornost da studij logopedije ne postoji preko 60 godina, kao navodi cijenjeni kolega Luka Bonetti  jer su prvi studenti sa vise škole za defektogiju izašli tek 1968. godine, a ta viša škola se pretvorila u studij za defektologiju  1973. godine. Dakle, prvi studenti VSS defektologije su izašli 1978. godine. Nadalje, kolega Bonetti navodi da su logopedi prema svojim kompetencijama koje propisuje HKO sposobni zadovoljiti SVE potrebe tržišta rada. Ponovno se minorizira uloga foneticara rehabilitatora slušanja i govora za kojeg se uporno izostavlja cinjenica da studira dvopredmetni studij te mu se pripisuju ECTS  bodovi i sa druge studijske grupe, ali i kompetencije.  Na taj način fonetičar stječe široko obrazovanje. Nadalje, neprestsno se namjerno prešućuje 60 godišnja tradicija fonetičara rehabilitatora slušanja i govora i svi rezultati koji su postignuti do danas u Poliinici SUVAG. Akademik Petar Guberina je logopede zapošljavao jer je bio širokih nazora, nije se bojao ni jedne struke, a mi sada svjedočiimo kako ti idti logopedi ponižavaju i pokušavaju onemogućiti rad tim istim fonetičarima s kojim su nekad željeli raditi pod svaku cijenu.\nFoneticari ih se nisu bojali nego su znanje nesebicno dijelili."]
[2,"LEA DOBREC","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Podržavam donošenje zakona o logopedskoj djelatnosti. Smatram da se regulacijom naše profesije ne umanjuje uloga drugih srodnih struka. Svaka profesija, poput lingvistike, psihologije, edukacijske rehabilitacije ili fonetike, ima svoje područje rada i specifične kompetencije. Zakon o logopedskoj djelatnosti, kao i svi drugi zakoni, prvenstveno ima za cilj osigurati da logopedi mogu pružati usluge prema jasno definiranim standardima.\n\nLEA DOBREC, STUDIJ LOGOPEDIJA, SVEUČILIŠTE U RIJECI"]
[3,"ANICA OVČINA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Poštovani,\nuz sve već objavljene komentare koji detaljno objašnjavaju manjkavosti ovoga zakona i posljedice njegova usvajanja, ističem dio komentara doc. dr. sc. Diane Tomić, koji navodi čl. 3 Zakona o Hrvatskom kvalifikacijskom okviru prema kojem određenje stručnosti magistara logopedije kao jedinih stručnjaka koji omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu odnosno poremećaja u području komunikacije kao područja djelovanja isključivo magistara logopedije te jednodisciplinarnog određenja logopedske djelatnosti krši šest načela HKO-a: – osiguravanje uvjeta za kvalitetno obrazovanje i učenje u skladu s potrebama osobnog, društvenog i gospodarskog razvoja, socijalne uključivosti te ukidanja svih oblika diskriminacije; – razvijanje osobne i društvene odgovornosti te primjena demokratskih načela u poštivanju temeljnih sloboda i prava te ljudskog dostojanstva; – osiguravanje gospodarskog rasta temeljenog na znanstveno-tehnološkom razvoju; –jačanje konkurentnosti hrvatskoga gospodarstva koja se temelji na ljudskim potencijalima; –postizanje zapošljivosti, pojedinačne i gospodarske konkurentnosti te usklađenoga društvenog razvoja temeljenog na obrazovanju; – očuvanje pozitivnih naslijeđa hrvatske obrazovne tradicije. U komentaru se također navodi i članak 55 Ustava Republike Hrvatske (56/90, 135/97, 08/98, 113/00, 124/00, 28/01, 41/01, 55/01, 76/10, 85/10, 05/14) prema kojemu svatko ima pravo na rad i slobodu rada što bi ovakav Zakon mogao onemogućiti prvenstveno fonetičarima zaposlenim u sustavu zdravstva, suprotno Zakonu o zdravstvenoj zaštiti čl. 155, a mogućim implicitnim tumačenjima i u drugim sustavima u kojima se obavlja logopedska djelatnost, te drugim stručnjacima poput psihologa i edukacijskih rehabilitatora.\n\nU svrhu pobližeg objašnjenja djelatnosti fonetičara rehabilitatora slušanja i govora, navodim ishode učenja na studiju fonetike, smjer Rehabilitacija slušanja i govora:\n1.   Analizirati i vrednovati akustičke, fiziološke i perceptivne govorne podatke.\n2.   Samostalno izraditi govorni, govornički i slušni status.\n3.   Osmisliti i provoditi individualne i grupne fonetske vježbe.\n4.   Samostalno osmisliti, planirati i provesti te kritički analizirati nastavu govorništva u odgojno-\nobrazovnim ustanovama na svim obrazovnim razinama.\n5.   Pripremiti i savjetovati govorne profesionalce za oblikovanje govorne poruke i postavljanje glasa u\nelektroničkim medijima.\n6.   Planirati, provesti i kritički analizirati individualnu i grupnu rehabilitaciju ovisno o vrsti i stupnju\nslušnog oštećenja i govornog poremećaja primjenom Verbotonalne metode.\n7.   Obrazložiti i vrednovati postupke odabira, prikupljanja i analize različitih vrsta podataka u društveno-\nhumanističkim znanostima te primijeniti suvremene tehnologije u obradi i opisu odabrane građe.\n8.   Kreirati i razvijati usluge i proizvode namijenjene klijentima/korisnicima ili drugim stručnjacima na\ntemelju teorija i metoda društvenih i humanističkih znanosti.\n9.   Razlikovati suvremene klasifikacije govorno-jezičnih poremećaja i analizirati različite vrste odstupanja\nod urednog govorno-jezičnog razvoja\n10.   Identificirati zakonitosti audiološke obrade i interpretirati rezultate kliničkih dijagnostičkih postupaka\n11.   Provoditi funkcionalnu dijagnostiku sluha i slušanja\n12.   Procijeniti osnovne tehničke karakteristike i primijeniti uređaje koji se koriste u dijagnostici i\nrehabilitaciji sluha i slušanja\n13.   Integrirati znanja s područja audiološke obrade, kliničkih dijagnostičkih postupaka i funkcionalne\ndijagnostike\n14.   Preporučiti izbor određenih slušnih pomagala i pratiti njihovu uporabu\n15.   Pripremiti i provoditi program rehabilitacije slušanja i govora ovisno o dobi, oštećenju i pomagalu\nkorisika\n16.   Pripremiti, provesti i evaluirati postupak fonetske korekcije u materinskom ili u stranom jeziku\n17.   Primijeniti verbotonalnu metodu u rehabilitaciji slušanja i govora i u učenju stranih jezika\n18.   Pratiti i analizirati rezultate rada te ih prezentirati znanstvenoj, stručnoj i široj javnosti\n19.   Stručno argumentirati primjenu rehabilitacijskih postupaka\n20.   Primijeniti suvremene znanstvene spoznaje na planiranje i provedbu rehabilitacijskih postupaka\nslušanja i govora\n21.   Primijeniti vještine učenja koje omogućuju cjeloživotno obrazovanje\n22.   Navesti, objasniti i primijeniti temeljne psihologijske čimbenike uspješnog učenja i poučavanja\n23.   Objasniti didaktičke teorije i modele te ih primijeniti u nastavi\n24.   Pripremiti i posredovati nastavne sadržaje sukladno temeljnim artikulacijskim modelima\n\nTakođer citiram završni dio komentara prof. dr. sc. Roberta Trotića, prim. dr. med. specijalista otorinolaringologa - audiologa i predsjednika Europske federacije audioloških društava:\n„U konačnici, temeljem dugogodišnje osobne suradnje nas kliničara specijalista otorinolaringologa- audiologa i otorinolaringologa-fonijatara s fonetičarima, kao i naših institucija, Klinike za otorinolaringologiju i kirurgiju glave i vrata KBC-a Sestre milosrdnice i Filozofskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu, mišljenja sam da ovim prijedlogom zakon uvelike ograničava i/ili onemogućuje djelatnost fonetičara u okviru područja audiološke funkcionalne dijagnostike i rehabilitacije. U svom dosadašnjem obrazovanju, fonetičari prolaze kroz temeljna znanja akustike, audiotehnike, artikulacije i verbotonalne teorije, prolazeći tijekom svog studija i kolegij Slušni poremećaji i metodika rehabilitacije slušanja, u kojeg sam osobno uključen kao redoviti profesor Sveučilišta u Zagrebu u trajnom zvanju. Korak dalje je Studij kliničke lingvistike i fonetike Filozofskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu, koji uključuje u svom programu široku edukaciju fonetičara od sveučilišnog tima etabliranih fonetičara, lingvista, neurologa, neurokirurga, psihologa, psihijatara, računalnih stručnjaka, otorinolaringologa, fonijatara i audiologa. Zato smatram da bi Zakon o logopedskoj djelatnosti znatno ograničio djelatnost fonetičara, koji su spomenutom edukacijom potpuno kompetentni za područje audiološke funkcionalne dijagnostike i rehabilitacije.“\n\nOstavljam poveznicu na cijeli komentar prof. dr. sc. Roberta Trotića u kojemu je iscrpnije sadržano njegovo stajalište o problematici Nacrta prijedloga Zakona: https://ffzghr-my.sharepoint.com/:b:/g/personal/\ndtomic_m_ffzg_hr/Efe1qIpQM05MmMYPfCiYYw8BbLupKf3\nTsSltjeyJ5IWcjA?e=R2HyQf\n\nVjerujem da navedeni ishodi učenja studijskog programa smjera Rehabilitacija slušanja i govora te komentar prof. dr. sc. Roberta Trotića, specijalista otorinolaringologa i audiologa, \nitekako ukazuju na kompetentnost fonetičara rehabilitatora te da se monopoliziranjem područja rada, umjesto multidisciplinarnošću i interdisciplinarnošću, samo može sniziti \nkvaliteta usluge i naštetiti korisnicima."]
[4,"TAMARA VUČKOVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Ističem važnost donošenja Zakona o logopedskoj djelatnosti u svrhu konačnog reguliranja djelatnosti logopedske struke u Republici Hrvatskoj. Međutim, pojedine odredbe Zakona nisu dovoljno razrađene što bi u praksi moglo dovesti do nejasnoća i problema u njegovoj primjeni. Stoga predlažem Zakon doraditi prije slanja u daljnju proceduru uz uključivanje više stručnjaka logopeda iz svih područja rada."]
[5,"ANJA LIOVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Anja Liović, Sveučilište u Rijeci, Studij logopedija\n\nPodržavam Nacrt prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti. Usvajanje ovog Zakona nužno je za regulaciju logopedske djelatnosti u Republici Hrvatskoj. Zakon je, prije svega, ključan za osiguranje kvalitete logopedskih usluga i dobrobiti korisnika. Njime se propisuju standardi obrazovanja i stručnog usavršavanja logopeda te se potiče kontinuirano obrazovanje, što osigurava primjenu znanstveno utemeljenih postupaka u praksi."]
[6,"IVA HRASTINSKI","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Trenutnim Nacrtom prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti, definira se rad logopeda, prema Registru Hrvatskog kvalifikacijskog okvira kao stručnjaka ‘u domeni poremećaja komunikacije, jezika, govora, glasa, sluha i slušanja, hranjenja i gutanja, te socijalne komunikacije. Profesionalnim djelovanjem logopeda/logopedinja obuhvaćeni su svi verbalni i neverbalni aspekti komunikacije i jezika povezani s razumijevanjem i proizvodnjom oralnoga, pisanoga i znakovnoga jezika kao i neverbalne i potpomognute komunikacije. Logoped/logopedinja obavlja poslove prevencije, probira, trijaže, procjene i dijagnostike te intervencije (terapije/podrške/habilitacije/rehabilitacije), savjetovanja, osvještavanja, edukacije, superviziranja i mentoriranja, usmjeravanja/upućivanja drugim stručnjacima, profesionalnoga zastupanja korisnika i njihovih obitelji, suradnje s drugim stručnjacima, administriranja i rukovođenja, sudjeluje u stvaranju zakonske regulative povezane s profesijom, te provodi znanstvena i stručna istraživanja.’  Detaljnije informacije o standardu zanimanja logopeda mogu se pronaći na https://hko.srce.hr/registar/standard-zanimanja/\ndetalji/419.\n\nSadržajem predloženog Nacrta Zakona o logopedskoj djelatnosti nastoji se precizno definirati domene rada logopeda, koji je često član multidisciplinarnih i interdisciplinarnih timova sastavljenih od stručnjaka drugih struka. Upravo ovakvim detaljnim identificiranjem domena logopeda, koji se bave poremećajima socijalne komunikacije, glasa, govora, jezika, čitanja i pisanja, slušanja, hranjenja i gutanja, ali i potrebnim preciznim definiranjem domena i granica istih kod stručnjaka drugih struka može se osigurati efikasnost timskog stručnog rada, a time i krajnji cilj – dobrobit korisnika logopedskih usluga.\nStoga, PODRŽAVAM donošenje Zakona o logopedskoj djelatnosti.\n\nDoc.dr.sc. Iva Hrastinski\nOdsjek za oštećenja sluha\nEdukacijsko-rehabilitacijski fakultet\nSveučilište u Zagrebu"]
[7,"DALIBOR MATKOVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Velika podrška Pučkoj pravobraniteljici u njezinom radu koji se ovdje pokazao izuzetno odgovornim jer si je dala iznimno truda sve sporne stavke ovog Prijedloga detaljno obrazložiti. U svakom slučaju vrijedno je obratiti pozornost na iste primjedbe iz kojih se može jako puno zaključiti o Prijedlogu i eventualnom Zakonu kada bi kao takav bio usvojen..."]
[8,"DEA GODEC","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Podržavam Nacrt prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti. Vrijeme je da se napokon odrede domene rada stručnjaka srodnih struka kako bi se povećala kvaliteta pruženih usluga."]
[9,"LUKA BONETTI","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Kao član uprave Edukacijsko-rehabilitacijskog fakulteta koji preko 60 godina obrazuje logopede, javnoj raspravi o prijedlogu Zakona o logopedskoj djelatnosti (Prijedlog) želim pridonijeti ukazivanjem na sljedeće: stručni djelokrug logopeda je – baš kao i rad druga dva stručnjaka koji se obrazuju na Edukacijsko-rehabilitacijskom fakultetu – reguliran Hrvatskim kvalifikacijskim okvirom (HKO). Prema Zakonu o HKO-u, standard zanimanja je dokument u kojem su jasno iskazane kompetencije potrebne za određeno zanimanje, koje se stječu odgovarajućim razinama obrazovanja. Standard zanimanja logoped/logopedinja definiran u Registru HKO-a stoga upućuje na kompetentnost logopeda za obavljanje svih u njemu navedenih poslova – višestruko spomenutih u komentarima u javnoj raspravi – a koji se redom i sukladno Registru HKO-a spominju i u Prijedlogu. Kompetencije logopeda proizlaze iz njihovog sveučilišnog prijediplomskog i diplomskog obrazovanja usklađenog s potrebama tržišta rada i tu je činjenicu nemoguće zanemariti. Logopedi su, dakle, kompetentni zadovoljiti sve potrebe tržišta rada vezane za „poremećaje komunikacije, jezika, govora, glasa, sluha i slušanja, hranjenja i gutanja te socijalne komunikacije“ (Registar HKO-a), odnosno svu problematiku vezanu za „verbalne i neverbalne aspekte komunikacije i jezika povezane s razumijevanjem i proizvodnjom oralnoga, pisanoga i znakovnoga jezika kao i neverbalne i potpomognute komunikacije“ (Registar HKO-a). S obzirom na navedeno, podržavam ovaj Prijedlog.\n\n \n\nTakođer je nemoguće zanemariti da se u polivalentnom prostoru u kojem djeluju logopedi mora definirati stručno djelovanje i drugih stručnjaka (ako već nije), kroz njihove standarde zanimanja. Zaključci o tome koja struka bi trebala obavljati koje poslove na tržištu rada treba biti utemeljena na analizi društvenih potreba, a ta se analiza treba temeljiti na kompetencijama, odnosno obrazovanju stručnjaka. Širok interes stručne javnosti za ovaj Prijedlog u tome može značajno pomoći jer on upozorava na potrebu korekcije nekih dijelova Prijedloga, pogotovo onih koji su izričiti. S ovog stajališta, one dijelove Prijedloga koji su isključivi treba korigirati. No, te iste korekcije trebaju biti opravdane analizom obrazovnih uporišta za kompetencije na kojima pojedina struka temelji definiciju svojeg djelokruga na tržištu rada i taj proces u interdisciplinarnom prostoru o kojem je ovdje riječ treba učiniti svaka struka zasebno, upravo kao što je donesen standard zanimanja edukacijski rehabilitator /edukacijska rehabilitatorica i Zakon o edukacijskoj rehabilitaciji, odnosno standard zanimanja socijalni pedagog / socijalna pedagoginja te Zakon o socijalnopedagoškoj djelatnosti. Isto treba slijediti za logopede u pogledu ovog Prijedloga (s obzirom da je standard zanimanja logoped / logopedinja donesen) te za ostale struke, kako bi se jasno prepoznavao identitet i područja djelovanja različitih stručnjaka u istom interdisciplinarnom području.\n\n \n\nIzv.prof.dr.sc. Luka Bonetti, Sveučilište u Zagrebu, Edukacijsko-rehabilitacijski fakultet, prodekan za studije i studente"]
[10,"TIN MRVAC","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","kao kolega fizioterapeut koji je usko suradivao s logopedima u rehabilitaciji osoba nakon moždanog udara i traumatskog oštećenja mozga, podržavam u potpunosti prijedlog zakona, te kako je naša uloga u multidisciplinarnom timu ključna te naš rad i djelatnost moraju biti zakonski regulirane, kako bi se spriječilo iskorištivanje samo sustava, zakona, te samih korisnika koji misle da dobijaju najbolju skrb i stručnjake, ovakav zakon je nužan! nažalost mnogi se okoriste nedefiniranim zakonima, te korisnik na kraju ne dobije najstručnije i najbolje educirane ljude iz područja logopedije, stoga pohvala i podrška kolegama i iolegicama logopedima!"]
[11,"VLASTA ŠAJINA-SOŠIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Slažem se u potpunosti s komentarom prof. Zlatka Papeša s naglaskom:\n\"...kako će se, usvoji li se ovakav Zakon o logopedskoj djelatnosti unijeti nepopravljiva šteta u sustav koji je ionako bremenit prekobrojnim poteškoćama, u kojem su velike liste čekanja, a stručnjaka za interdisciplinarni pristup rješavanju problema je ionako premalo.\""]
[12,"LANA VLAH","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Poštovani, ovaj Nacrt prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti znači zatiranje Verbotonalne metode."]
[13,"MARTINA ĆUŽIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Drago mi je što je prepoznata nužnost i potreba za donošenjem Zakona o logopedskoj djelatnosti koji će regulirati logopedsku profesiju u Republici Hrvatskoj. Ovim zakonom definirat će se prava i obaveze logopeda, s naglaskom na kontinuirano i cjeloživotno obrazovanje, a istaknuta je važnost pružanja usluga temeljenih na znanstveno utemeljenim metodama čime osiguravamo najvišu kvalitetu usluga i zaštitu korisnika. U potpunosti podržavam donošenje Zakona o logopedskoj djelatnosti i vjerujem da će on značajno doprinijeti daljnjem razvoju logopedije, kao i povećanju kvalitete usluga koje pružamo."]
[14,"PREDRAG KNEŽEVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Kao voditelj odjela za malformacije i deformitete Referentnog centra Ministarstva zdravstva RH dugi niz godina surađujem s logopedima. Magistri logopedije važan su član tima za liječenje rascjepa usne i nepca i nemjerljiv je njihov doprinos u habilitaciji djece s ovom malformacijom. Rezultati liječenja rascjepa imaju dobre rezultate samo uz interdisciplinarni i timski pristup liječenju.  Klinika za maksilofacijalnu kirurgiju, u svom timu, ima logopeda unatrag gotovo pedeset godina.  Logoped danas ima prvotno savjetodavnu ulogu roditeljima u takozvanoj ranoj intervenciji u prve dvije godine djetetova života, a nakon toga terapijsku ulogu u habilitaciji. Terapija ponekad traje i godinama ali upravo ova rana intervencija, za koju su tijekom edukacije osposobljeni isključivo logopedi, smanjila je broj djece koja trebaju dugotrajnu terapiju. Osim habilitacije govora imaju važnu ulogu u edukaciji hranjenja, žvakanja, gutanja. Svakako se slažem da treba uskladiti zakonsku regulativu i time dati pravu ulogu i važnost logopeda u sustavu zdravstva.\nProf.dr.sc. Predrag Knežević\nmaksilofacijalni kirurg\nplastični kirurg glave i vrata"]
[15,"MIRELA JAJČANIN","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Apsolutno podržavam donošenje Zakona o logopedskoj djelatnosti!!!! Ja sam logoped i radim već 20  godina u KB Merkuru na ORL Zavodu i mislim da je vec stvarno vrijeme da se vise regulira status nase struke!!!"]
[16,"JOSIPA BLAŽEVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Ograničavanje određenih područja, poput komunikacije i poremećaja iz autističnog spektra, pod kontrolu jedne struke predstavlja ozbiljan problem. Time se udaljavamo od transdisciplinarnog pristupa koji bi trebao biti temelj svake suvremene prakse. Svaka struka donosi jedinstvene perspektive, stručnost i metode koje su ključne za cjelovito razumijevanje i rješavanje komunikacijskih izazova kod osoba s teškoćama u razvoju. Edukacijski rehabilitatori, zahvaljujući svojoj sveobuhvatnoj edukaciji i stalnim stručnim usavršavanjima, osposobljeni su za rad u ovim područjima. Postoji niz edukacijskih rehabilitatora koji se niz godina dodatno usavršava u području alternativne u augmentativne komunikacije.  Oduzimanje tih kompetencija ne samo da umanjuje vrijednost edukacijskih rehabilitatora nego i smanjuje kvalitetu pružene podrške korisnicima. Njihova uloga u radu s djecom i mladima s teškoćama u razvoju je neprocjenjiva, jer kombiniraju znanstveno utemeljene pristupe, prilagođene metode poučavanja i intervencija, te izravno sudjeluju u procesu habilitacije i rehabilitacije. Uvođenje zakona koji bi ograničio njihov rad dovelo bi do osiromašenja kvalitete usluga koje se pružaju osobama s komunikacijskim poteškoćama i poremećajima iz spektra autizma."]
[17,"LUCIJA BREZAK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Prema registru HKO, točnije ako gledamo odabrani sektor, prema  stečenim kvalifikacijama logopedija se nalazi uz socijalne djelatnosti, a ne u sektoru zdravstva te prema komentaru predsjednika Europske federacije audioloških društava, prof. dr. sc. Roberta Trotića spec. ORL, logopedija se ne može smatrati zdravstvenom djelatnosti kao što o tome i govori Hrvatski kvalifikacijski okvir."]
[18,"ANA RAMLJAK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","ANA RAMLJAK\n\nKao osoba koja u svojoj najbližoj obitelji ima dijete s poremećajem socijalne komunikacije moram istaknuti da sam u najbližu ruku iznenađena komentarima koje iščitavam u prijedlogu ovog zakona.\nNaime, kod mojeg nećaka govor se nije razvijao na vrijeme i nakon dosta traganja po različitim mjestima i traženja razloga zašto je to tako, upućen je logopedu specijaliziranom za ranu intervenciju koji je napravio procjenu koju niti na jednom drugom mjestu nismo imali prilike vidjeti i utvrdio da se radi o poremećaju koji spada područje socijalne komunikacije, uključio dijete u logopedsko terapijski program i već nakon nekoliko mjeseci uočeni su prvi pomaci. Sve ovo pišem kako bih ilustrativno pokazala da logopedi imaju znanja o komunikacijskom i jezičnom govornom razvoju koje niti jedan drugi stručnjak nije imao i uopće je bez predmetno razgovarati o tome tko se treba baviti poremećajem komunikacije, jezika i govora. Stoga apsolutno podržavam donošenje zakona o logopedskoj djelatnosti jer će nas, koji se ne bavimo tom strukom, zaštititi od lutanja od raznoraznih tzv. stručnjaka te jasno odrediti tko nam može pomoći kada imamo ovakav problem."]
[19,"SREĆKO BRANICA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","U Republici Hrvatskoj sve je veći broj osoba koje imaju različite poremećaje govora, jezika i komunikacije te zahtijevaju odgovarajuću logopedsku skrb. Kako u ovom trenu logopedska djelatnost nije na odgovarajući način zakonski regulirana, značajno je veća mogućnost neadekvatnog i nedovoljno kvalitetnog dijagnosticiranja i tretmana takvih poremećaja. \nMagistri logopedije tijekom svoje edukacije multidisciplinarno se educiraju upravo u prevenciji, otkrivanju, dijagnosticiranju i tretmanu poremećaja humane komunikacije pod čim se podrazumijevaju svi oni procesi i funkcije koji su povezani s produkcijom govora, te s percepcijom i produkcijom oralnoga i pisanoga jezika, kao i oblicima neverbalne komunikacije. U tu edukaciju uključeni su brojni stručnjaci iz područja medicine i zdravstva, zbog čega magistri logopedije dobivaju značajno znanje iz anatomije, fiziologije, patologije kao i brojnih područja kliničke medicine (pedijatrije, neurologije, psihijatrije, medicinske genetike, otorinolaringologije, oftalmologije, čeljusne kirurgije i brojnih drugih). Zahvaljujući tome, logopedi već desetljećima uspješno djeluju u sustavu zdravstva te su danas nezamjenjivi dio brojnih medicinskih timova u zdravstvu, a posebno u specijalističkoj zdravstvenoj djelatnosti.\nDo sada je postojao manjak logopeda, posebno u manjim mjestima, međutim unazad nekoliko godina RH napravila je velik korak u povećanju broja logopeda te je osim Sveučilišta u Zagrebu edukacija logopeda započela ili upravo započinje na nekoliko drugih sveučilišta. Upravo i zbog takvog značajnog povećanja broja logopeda koji je već započeo, krajnji je trenutak za stvaranje zakonskog okvira koji će omogućiti najbolju moguću logopedsku skrb za svu onu djecu i odrasle osobe koji takvu pomoć trebaju.\nIzv.prof.dr.sc. Srećko Branica, dr.med.\nSpecijalist otorinolaringolog - audiolog\nVoditelj odjela za audiologiju\nKlinike za bolesti uha, nosa i grla\ni kirurgiju glave i vrata\nKlinički bolnički centar Zagreb"]
[20,"BLAŽENKA BROZOVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","U ime Europske asocijacije logopeda - ESLA, pismo potpore potpisuje predsjednica ESLA-e Norma Camilleri (potpisano pismo posjedujemo u pdf. formatu).\n\nSPEECH AND LANGUAGE THERAPY ACT – CROATIA \nAN IMPORTANT STEP FORWARD FOR THE PROFESSION \nSpeech and Language therapy, as a health profession, entails the assessment, diagnosis, intervention and prevention of disorders of speech, language, social and cognitive communication, voice, reading and writing, hearing, feeding and swallowing across the lifespan of individuals. Our profession has an impact on the quality of life. ESLA, the European Speech and Language Therapy Association, is pleased to note that the adoption of a law for the Speech Language Therapy Profession is underway within the Ministry for Health, Croatia.  \nLegislation and regulation significantly help not only to improve the quality of work of Speech and Language Therapists, but above all ensure that clients and patients receive therapy from competent professionals, those with a Master of Speech and Language Therapy. The adoption of such a law is necessary at a time when the need for Speech and Language Therapy services in Croatia is growing.\nOne of the fundamental reasons for the adoption of the Law on Speech and Language Therapy is the protection of the rights of service users. The law clearly defines the rights of patients and clients receiving speech-language therapy services, including the right to information, to timely and appropriate professional service, as well as to the protection of privacy. The law enables the formation of a professional chamber that would supervise the work of masters of speech therapy, consider customer complaints and introduce a system of responsibility and, if necessary, sanctions for all forms of professional misconduct. The law defines the scope of practice in line with the European Professional Profile of SLTs as well as the worldwide definition of the SLT Profession.  \nESLA congratulates all those who worked on the Speech and Language Therapy Act as it believes that this Act will be a very important step forward for Croatian SLTs and all individuals with communication and swallowing disorders. \n\nNORMA CAMILLERI      \nESLA Chair                  9 October 2024"]
[21,"PUČKI PRAVOBRANITELJ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Uvodno ukazujemo na to da su pojedine odredbe Zakona nedovoljno razrađene što bi u praksi moglo dovesti do nejasnoća i problema u njegovoj primjeni, pa stoga Zakon predlažemo doraditi prije slanja u daljnju proceduru. Osim strukture propisa koju je potrebno uskladiti sa člankom 23. Jedinstvenih metodološko-nomotehničkih pravila za izradu akata koje donosi Hrvatski sabor (NN 74/15), Zakon je potrebno uskladiti i sa odredbama Zakona o visokom obrazovanju i znanstvenoj djelatnosti, Zakona o Hrvatskom kvalifikacijskom obliku, Zakona o reguliranim profesijama i Zakona o zdravstvenoj zaštiti. \n\nPosebno su važne odredbe o načinu, ovlastima i djelokrugu rada buduće Komore logopeda koje je, s obzirom na postojeća iskustva i izazove vezano uz izvršavanje javnih ovlasti dijela strukovnih komora u zdravstvu, potrebno detaljno razraditi i Zakonom jasno propisati što će, kako i pod kojim uvjetima Komora, kao pravna osoba s javnim ovlastima, raditi. Time bi se prevenirala moguća nerazumijevanja i teškoće u primjeni Zakona.\n\nNadalje, u članku 1., u kojem se navodi predmet propisa, je navedeno da se njime, između ostaloga, određuju i dužnosti i odgovornosti sveučilišnih magistara logopedije (u daljnjem tekstu: magistar logopedije) iz čega proizlazi  da se Zakon ne odnosi na prvostupnike logopedije koji su završili preddiplomski studij logopedije, a koji se, primjerice, na zagrebačkom Edukacijsko-rehabilitacijskom fakultetu (dalje: Fakultet), izvodi od 2005. godine. Tako je na službenim internetskim stranicama Fakulteta navedeno da su sveučilišni prvostupnici (baccalaureusi) logopedije (univ. bac. logoped.) ovlašteni izvršavati stručni posao u području za koje su stekli naziv. Završetkom studija prvostupnik logopedije ima kompetencije za sudjelovanje u habilitaciji i/ili rehabilitaciji govorenog, pisanog i znakovnog jezika, te potpomognute (augmentativne i alternativne) kao i socijalne komunikacije pod nadzorom magistra logopedije. S obzirom na navedene kompetencije, mogu se zaposliti u sustavima zdravstva, odgoja i obrazovanja, znanosti, socijalne skrbi, unutar privatne prakse kao i institucijama lokalne zajednice i nevladina sektora. Ukoliko i prvostupnici logopedije obavljaju određene poslove koji se odnosi ne logopedsku djelatnost, smatramo da bi bilo dobro da oni, kao i logopedi zaposleni izvan sustava zdravstva, budu obuhvaćeni ovim Zakonom kao temeljenim propisom koji uređuje logopedsku djelatnost.\n\nNadalje, Zakonom su postavljena različita ograničenja vezano uz obavljanje privatne logopedske prakse. Zakon tako predviđa da Ministarstvo zdravstva procjenjuje opravdanost otvaranja privatne logopedske prakse i o tome izdaje prethodno odobrenje. Nadalje, Ministarstvo može, temeljem zakonske ovlasti, i ukinuti rješenje o odobrenju za otvaranje privatne logopedske prakse, Zakonom se detaljno uređuju organizacija rada i radno vrijeme privatne logopedske prakse, postavljaju se ograničenja vezano uz slobodu zapošljavanja i ograničava mogućnost zapošljavanja u privatnoj logopedskoj praksi čime se, indirektno, onemogućava i njihovo širenje. Zakon ujedno propisuje da će Komora propisati i koju opremu mora imati logoped u privatnoj logopedskoj praksi iako je uobičajeno da se to propisuje pravilnicima o minimalnim uvjetima. \n\nRazumijevajući potrebu propisivanja određenih uvjeta za privatnu praksu, osobito kao zdravstvenu djelatnost te imajući pri tome u vidu interese svih onih koji trebaju kvalitetnu i stručnu pomoć u području logopedije, ukazujemo da je pri određivanju uvjeta odnosno ograničenja potrebno paziti da ne dolazi do zadiranja u poduzetničke slobode i tržišno natjecanje, kao i imati u vidu trenutne potrebe za široko i brže dostupnom logopedskom praksom. \n\nNapokon, ukazujemo da Obrazloženjem nije dodatno pojašnjen cilj pojedinih odredbi već je skraćeno prepričan njihov sadržaj što nije u skladu s već spomenutim Jedinstvenim metodološko-nomotehničkim pravilima te s Poslovnikom Hrvatskog sabora koji u članku 175. propisuje da se u obrazloženju zakona daju objašnjenja pojedinih odredbi koje sadrži prijedlog zakona. Stoga predlažemo doraditi Obrazloženje na način da se njime doista i pojasne ponuđena zakonska rješenja, u cilju ujednačene primjene zakona te otklanja mogućih nejasnoća."]
[22,"VALENTINA MARTAN","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Studij Logopedija, Sveučilište u Rijeci\nPodržavam Nacrt prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti i smatram da je njegovo donošenje neophodno u svrhu konačnog reguliranja djelatnosti logopedske struke u Republici Hrvatskoj. Zakon doprinosi zaštiti prava korisnika logopedskih usluga na profesionalne dijagnostičke, terapijske  postupke temeljene na suvremenim znanstvenim spoznajama."]
[23,"IVA LALIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Podržavam i smatram izuzetno važnim da zakon o logopedskoj djelatnosti bude konačno donesen. Vrijeme je da se zakonski regulira specifikacija svakog stručnjaka."]
[24,"TAJANA CVJETKOVIĆ GRGINOVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Sveučilište u Zadru\nNapokon smo nadomak toga da se  logopedska struka i dostupna usluga zaštite, što zbog nas samih, ali posebice zbog osoba kojima se te usluge nude. Zasigurno će se puno kolegica i kolega složiti s činjenicom da smo prečesto dobivali negativan feedback od roditelja o terapijama koje su znale biti neutemeljene na znanstvenim dokazima te nepotkrepljene znanjem o pojedinim poremećajima, a koje bi se trebalo temeljito i dugogodišnje razvijati u sklopu visokoškolskog programa. Ovaj Zakon trebao bi regulirati rad logopeda, naše područje djelovanja i to me iznimno veseli. Iz vlastitog iskustva, interdisciplinarnost je nešto što apsolutno pomaže osobama s kojima radimo i svakako bi isto trebalo nastaviti i dalje. Važnost holističkog pristupa nije isključena (moram se referirati na spornu rečenicu i \"isključivost\" logopedske djelatnosti na polju autističnog spektra, zasigurno potrebno promijeniti) te je nešto što svakako pozdravljam."]
[25,"VESNA ZEĆIREVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Nacrt prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti smatram korisnim za reguliranje profesije i statusa zanimanja logopeda. Međutim, želim skrenuti pozornost na određene dijelove Nacrta, prvenstveno one koji govore da je logopedija jedina djelatnost koja pruža zdravstvene usluge na najvišem nivou što se tiče poremećaja komunikacije. Komunikacija ne uključuje samo govor, već više aspekata - neverbalne interakcije, kontakt očima, pisana komunikacija, razumijevanje sadržaja, utjecaj na druge kroz komunikaciju i slično. S obzirom na različite aspekte i moguće teškoće u komunikaciji, potrebno je djelovanje više stručnjaka različitih profila (edukacijski rehabilitator, psiholog, psihoterapeut, učitelj, fonetičar i dr.), kao i suradnja stručnjaka s užom i širom okolinom djeteta/osobe u procesu rehabilitacije. Iz navedenog proizlazi da nije opravdano napisati kako logopedi \"jedini omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete\" u području rehabilitacije teškoća komunikacije."]
[26,"SAVEZ UDRUGA ZA AUTIZAM HRVATSKE","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Obraćamo se ispred Saveza udruga za autizam Hrvatske kako bismo ukazali na nepravilnosti u tvrdnji navedenoj u Nacrtu prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti, a koja glasi: “Kao glavno obilježje poremećaja iz spektra autizma označava se upravo poremećaj u području komunikacije, što pripada u područje djelovanja isključivo magistara logopedije.“ \nTvrdnja da su „poremećaji u području komunikacije“ temeljno obilježje autizma predstavlja značajno pojednostavljivanje složene prirode ovog stanja. Dok razlike u komunikaciji jesu jedna od dijagnostičkih značajki autizma, one su dio šireg konteksta socijalne komunikacije i socijalnih interakcija, koje nadilaze tradicionalne podjele na verbalnu i neverbalnu komunikaciju. Ove razlike ne mogu se izjednačiti s drugim odstupanjima u razvoju govornih, jezičnih i glasovnih sposobnosti, već uključuju specifične obrasce upotrebe jezika, socijalne komunikacijske vještine te sposobnost prilagodbe komunikacije u različitim društvenim situacijama.\nRazlike u komunikaciji kod autističnih osoba uključuju kognitivne, senzorne, motoričke, socijalne i emocionalne dimenzije. Upravo ta složenost zahtijeva multidisciplinarni pristup, u kojem ključnu ulogu, osim logopeda, imaju i edukacijski rehabilitatori, radni terapeuti, fonetičari, psiholozi te drugi stručnjaci. Suradnja svih ovih struka osigurava cjelovit i prilagođen pristup, u skladu s različitim potrebama za podrškom u komunikaciji svake pojedine osobe.\nMnoge autistične osobe koriste različite oblike potpomognute/augmentativne i alternativne komunikacije (AAK) kako bi lakše izražavale svoje misli, osjećaje i potrebe. Implementacija AAK sustava ne može biti isključiva odgovornost djelovanja jednog stručnjaka. Potrebna je koordinirana suradnja svih stručnjaka, uključujući logopede, edukacijske rehabilitatore i radne terapeute, uz aktivno uključivanje roditelja, odgojitelja, učitelja i drugih članova zajednice. Izrazito je važno da podrška komunikaciji ne ostane ograničena na terapijske okvire bilo koje struke, već da bude integrirana u svakodnevne interakcije i rutine, kako bi autistične osobe mogle ostvariti svoju komunikacijsku autonomiju u svim životnim situacijama.\nIzoliranje specifičnosti u komunikaciji od drugih aspekata autizma – socijalnih interakcija, senzorne integracije, regulacije emocija i ponašanja – dovelo bi do fragmentiranog pristupa, koji bi mogao ozbiljno ugroziti kvalitetu podrške. Učinkovita podrška mora biti usklađena i integrirana, obuhvaćajući sve kontekste svakodnevnog života, uključujući obiteljsko okruženje, vrtić, školu i šire društveno okruženje. Pravo na komunikaciju predstavlja temeljno ljudsko pravo, a da bi ono bilo ostvareno, potrebno je prilagoditi okolinu i omogućiti suradnju različitih stručnjaka koji mogu pružiti smjernice za podršku u svakodnevnim situacijama.\nKao što je i navedeno u Nacrtu, s obzirom na sve veći broj djece s dijagnozom autizma, raste potreba za dostupnošću ne samo logopeda, već i drugih stručnjaka educiranih i osposobljenih za rad s ovom populacijom, kako bi se osigurala cjelovita podrška ne samo u razvoju komunikacijskih vještina, nego i u svim drugim aspektima života. Trenutno stanje u Hrvatskoj ukazuje na ozbiljan deficit logopeda i srodnih stručnjaka, pri čemu samo mali broj njih posjeduje potrebna znanja nužna za učinkovito pružanje podrške autističnim pojedincima. Kao rezultat, velik broj djece, mladih i odraslih ne prima adekvatnu stručnu pomoć, a podrška koja je dostupna često nije dovoljno prilagođena njihovim individualnim potrebama.\nSmatramo da su suradnja i razmjena znanja među različitim stručnjacima ključni za rješavanje postojećih propusta u sustavu. Kreiranje ovakvih važnih zakonskih regulativa trebalo bi se smatrati prilikom za isticanje potrebe i važnosti takvog pristupa u postizanju zajedničkog cilja – osiguravanja kontinuirane, sveobuhvatne i prilagođene podrške u svim aspektima života osobe kojoj je ta podrška namijenjena.\n\nSavez udruga za autizam Hrvatske"]
[27,"DRAGO PRGOMET","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","PREDMET: Mišljenje o nacrtu prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti\n \n \nKao Referentni centar za fonijatriju Ministarstva zdravstva smatramo kako  zakon o logopedskoj djelatnosti jasno definira djelovanje magistara logopedije, standarde njihovog obrazovanja i uvjete za obavljanje djelatnosti. Logopedi kao struka djeluju u interdisciplinarnom okruženju jer je samo područje logopedske djelatnosti interdisciplinarno. Kao profesija koja u svom svakodnevnom radu blisko surađuje s magistrima logopedije snažno podržavamo donošenje zakona i usklađivanje logopedske prakse s ostatkom Europske unije i svijeta koja prepoznaje logopedsku djelatnost kao zdravstvenu djelatnost od javnog interesa. Magistri logopedije rade u našim timovima, a zajedničkim radom dodatno podižemo kvalitetu svojih usluga na dobrobit pacijenata s kojima obje struke rade, svaka u okviru svojih kompetencija i opsega djelovanja.\n Referentni centar za fonijatriju Ministarstva zdravstva i Klinika za bolesti uha, nosa i grla i kirurgiju glave i vrata KBC-a Zagreb i Medicinskog fakulteta u Zagrebu su suglasni s predloženim nacrtom Zakona o logopedskoj djelatnosti.\n \nProf.dr.sc. Ratko Prstačić,\nvoditelj Referentnog centra za \nProf.dr.sc. Drago Prgomet,\nPredstojnik Klinike"]
[28,"PETRA SRZENTIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Logopedija je oduvijek bila i bit će dio multidisciplinarnog tima (u zdravstvu, odgoju, obrazovanju, socijalnoj skrbi). Nažalost, u svakom timu povremeno nisu dobro regulirane obaveze i prava svakog člana tima te često dolazi do preklapanja koji su na štetu korisnika usluge. Ovaj Zakon bavi se isključivo logopedskim djelokrugom djelovanja i definira prava i područja rada jednog logopeda. Smatram da pri tome ne diskriminira druge struke. Naime, u praksi se često susrećem s roditeljima djece s teškoćama (komunikacijskim, jezičnim i govornim) koji se, u nedostatku logopedske podrške, okreću \"srodnim\" djelatnostima koje nisu u potpunosti kompetentne za terapijske postupke takvih teškoća. Često nakon toga dolaze logopedu nezadovoljni napretkom, s nepotpunim ili nepravilnim informacijama što se s njihovim djetetom kroz terapiju radilo i poticalo. Upravo zbog toga podržavam donošenje Zakona o logopedskoj djelatnosti u predloženom obliku zbog regulacije rada, a s ciljem pružanja najbolje pomoći korisnicima logopedskih usluga u svim sustavima rada."]
[29,"MAJA KELIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","MAJA KELIĆ, SVEUČILIŠTE U RIJECI, STUDIJ LOGOPEDIJA\n\nZakon o logopedskoj djelatnosti nastoji regulirati rad jedne profesije i na koji način ne ulazi u djelokrug drugih više ili manje srodnih struka koje imaju mogućnost (a i obavezu) regulirati vlastito djelovanje. Naravno, neke od ovih profesija su već regulirane što podrazumijeva da nitko ni na koji način ne može ugroziti nihovo djelovanje. \nZakon o logopedskoj djelatnosti prvenstveno određuje norme kojima bi se trebala osigurati neupitna kvaliteta usluga za sve one kojima se logopedi bave, a pri tome isključivo određuje kako i na koji način se može organizirati logopedska djelatnost (a ne neka druga). Ako je u ičemu i za ikoga ograničavajući, onda je to upravo za logopede same - što je u konačnici i svrha regulacije profesije, da odredi koji logoped, kako i pod kojim okolnostima može pružati logopedske usluge. \nLogopedija je izrazito interdisciplinarna i transdisciplinarna što ju čini osobito zanimljivom, sveobuhvatnom, ali i izuzetno zahtjevnom. Stoga su upravo logopedi ti koji najčešće rade u interdisciplinarnim timovima i koji poštuju sve članove tima jako dobro poznavajući njihove kompetencije i koji je doprinos svakoga od njih za dobrobit korisnika. Logopedi se u svojem radu, neovisno o sustavu u kojem rade, izravno naslanjaju na zdravstvenu skrb: određujući dijagnoze prema Međunarodnoj klasifikaciji bolesti i/ili Dijagnostičkom i statističkom priručniku za duševne poremećaje; svoje postupke opisuju, planiraju i evaluiraju unutar zdravstvenih okvira (Evidence Based Practice, Family Centred cared, Personalized care, itd.), a i sama profesija je u većini europskih zemalja regulirana upravo u okviru zdravstva. Reguliranjem logopedije u okviru zdravstva Republika Hrvatska prihvaća suvremene trendove, približava svoju zdravstvenu skrb razvijenim zemljama Europske unije te omogućava da njezini stanovnici dobiju još bolje logopedske usluge. Pri tome je važno naglasiti da je hrvatska logopedija među najrazvijenijima u Europi, te su hrvatski stručnjaci i znanstvenici prepoznati ne samo kao partneri, nego i kao oni od kojih drugi uče i čije uspješne modele preuzimaju i preslikavaju u svojim zemljama. Regulacija profesije omogućava još konkurentniju znanost i struku i jednostavnija partnerstva što svakako može doprinijeti razvoju hrvatskoga zdravstva općenito. Hrvatska je logopedija u posljednjih dvadeset godina pokazala da pripada zdravstvu, da je sposobna izvrsno organizirati vlastitu djelatnost (što pokazuju standardizirani dijagnostički i terapijski postupci i protokoli praćenja napretka korisnika), obrazovati stručnjake koji su kompetencijama, naslovom i djelovanjem istovjetni logopedima u Ujedinjenom Kraljestvu, Sjedinjenim Američkim Državama ili Australiji.\nSvaki novi zakon treba izazvati propitivanje i raspravu onih kojih se zakon tiče jer je ona odraz stupnja u kojem se nalazi određeno demokratsko društvo. Sigurna sam da će rasprava doprinijeti kvaliteti zakona i u konačnici vrlo brzo rezultirati prihvaćanjem ovog zakona koji je nužno potreban logopedima i korisnicima logopedskih usluga. Zato sam zahvalna svim logopedima koji su postavljali pitanja i ostavljali komentare, svjesni koliko je ovo važan korak i koliko je dugo savjesno i stručno pripreman. Ovim zakonom želimo postati još bolji, kako bismo još bolje surađivali s drugima i još bolje radili svoj posao. A regulacije profesije su izrazito važan korak i za naše društvo u cjellini jer svaka nova regulacija neke profesije približava Republiku Hrvatsku standardima koji su nužni za ravnopravno sudjelovanje u civilizacijskom krugu kojem pripada."]
[30,"RATKO PRSTAČIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Podržavam donošenje Zakona o logopedskoj djelatnosti u predloženom obliku jer sam kao voditelj Referentnog centra za fonijatriju Ministarstva zdravstva RH usko upoznat s ulogom i važnosti logopeda u svakodnevnom radu fonijatrijskog tima te smatram da će se ovakvim pravnim okvirom standardizirati kvaliteta rada logopeda i bolje definirati njihova uloga u procesu dijagnostike, liječenja i rehabilitacije fonijatrijskih bolesnika.\n\nIzv.prof.dr.sc. Ratko Prstačić, dr.med.\nVoditelj Referentnog centra za fonijatriju Ministarstva zdravstva RH"]
[31,"IVANA SREBAČIĆ LONČAR","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Poštovani svi, \nZakon o logopedskoj djelatnosti je nužan da se regulira rad logopeda te ga kao takvog podržavam. On nipošto ne smije isključivati druge struke u obavljanju njihovog djelokruga rada, ali mora jasno dati smjernice u kojim su područjima rada logopedi jedini obrazovani stručnjaci. Podržavam suradnju sa svim strukama i sama surađujem s velikim brojem stručnjaka različitih profila. Potreban je otvoreni dijalog i dogovor uzimajući u obzir kompetencije stručnjaka svih onih koji su našli prozvanima. \nZakon će najviše štititi roditelje koji često budu u zabludi jer na mjestu logopeda radi drugi stručnjak. A i drugi se stručnjaci se na neki način prezentiraju kao logopedi tako što nedovoljno naglašavaju svoju struku i svoje kompetencije koje definitivno nisu jednake. \nIvana Srebačić Lončar, mag. logoped.\nPodružnica HLD-a sjeverozapad"]
[32,"ADELA PARAĆ KUKEC","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Smatram neophodnim istaknuti činjenicu kako je usvajanje zakona o logopedskoj djelatnosti uistinu nužan. \nIstim bi se ne samo štitila prava logopeda za obavljanje djelatnosti za što su obrazovani, već i uvjetovala obveza daljnjih edukacija i razvoja struke na općenitu korist društva u kojem živimo. Standardi garantiraju kvalitetu logopedskih usluga, a svrsishodnosti edukacija studijskih programa mjerljive su posebice evaluacijama uspjeha rada s klijentima. \nOsobno sam započela raditi kao vrtićki logoped, DV Sesvete, poslije sam sedam godina radila u KBC Zagreb, Klinika za bolesti uha, nosa i grla i kirurgiju glave i vrata: Klinika za audiologiju, Odjel audiologije, dok zadnjih osam godina radim u privatnoj tvrtci kao magistra logopedije. Svako od radnih mjesta utjecalo je na mene poticajno, aktivno tražeći moj maksimum znanja i snalažljivosti, uz permanentnu nužnost za daljnjim usavršavanjem. \nKvaliteta logopedskih usluga prepoznata je kroz multidisciplinarnost, sveobuhvatnost i suradnju s drugim strukama, kao nužan društveni doprinos, te je istim nužno osvijestiti nezamjenjivost logopedske djelatnosti.\nUvelike sam motivirana za definiciju logopedije kao struke koja je jasno definirana u svojim načelima, protokolu i načinu rada, te će usvajanjem ovog zakona isto postati transparentnim."]
[33,"DALIBOR MATKOVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Zanimljivo je kako je najveći val (pozitivnih) komentara ovdje nastao tik pred završetak savjetovanja. Vjerojatno slijedeći onu Eurovizijsku logiku da pjesme koje su izvedene među posljednjima dulje ostaju žiriju u uhu. Kad kažem \"pozitivnih\" ne mislim da uopće postoje negativni komentari ovdje. Smatram svaki komentar/prijedlog/kritiku izuzetno konstruktivnima. Međutim, ako uđemo u sadržaj većine komentara, oni koji zagovaraju ovaj potencijalni zakon uglavnom nisu rekli ništa više od administrativne prednosti koju mahom ponavljaju - \"...uvođenje reda....interes korisnika...kvaliteta usluge...uvođenje reda...interes korisnika...kvaliteta usluge...uvođenje reda....itd.\". Nitko nije do sada pokazao prstom na mjesto gdje je to profesor nekog jezika ili profesor fonetike obavljao konkretno logopedski posao pa da se za početak poduzmu koraci prema sankcioniranju na način da se: 1. Ispita je li konkretno ušao u logopedsku domenu i 2. Kakva šteta je nastala u pruženoj usluzi, kakva posljedica traje i kako sankcionirati počinitelja (za sve te štete odgovara se državi i propisane su zakonske sankcije države u obliku materijalne i/ili kazneno pravne prisile). \nOvdje se uglavnom polemizira o nekonkretnim problemima i špekulira se o tom na razini pretpostavki tko i što ugrožava prije svega interes logopeda, a onda tek interes korisnika (mada još nitko nije dokazao učinjenu štetu). \nDalje, ovaj prijedlog Zakona u nekakvoj preambuli kreće od lančane reakcije počevši od bolesti cirkulacijskog sustava do neuroloških oštećenja i uzročno posljedično stanja koja se onda kao takva nekim svojim dijelom isprepliću u područje kojima bi se trebao baviti logoped. CITIRAM: \"...posljedice bolesti cirkulacijskog sustava prvi su uzrok smrtnosti u Republici Hrvatskoj. Kao posljedicu moždanog udara oko 30% pacijenata ima afaziju, tj. poremećaj razumijevanja i poremećaj jezične i govorne produkcije...\". Ovdje je izuzetno bitno naglasiti i raščlaniti dvije okolnosti na jednostavnom primjeru osiguranja od nezgode. Primjerice, osiguravateljska kuća će, kada se prijavi šteta ulaska vode u motor automobila najprije postaviti stvari na premisi \"Voda može u automobil, ali automobil ne može u vodu.\". Tako je i ovdje važno naglasiti ono što se nekima očito neće svidjeti ili teško to mogu prihvatiti - LOGOPEDIJA MOŽE U AFAZIJU, ALI AFAZIJA NE MOŽE U LOGOPEDIJU. Afazija je konkretno tek jedan od primjera gdje se na taj način prikazuje nadležnost logopedije. \n\nU svemu tome, osim vrsnog poznavanja konkretno novonastalog zasebnog kliničkog entiteta logoped nažalost idalje nema potrebne kliničke kompetencije da bi mogao razumijeti kompleksnu patofiziologiju i pozadinu u konzilijarnom smislu. Htjeli mi to priznati ili ne, zavaravali se ili ne, bili nekom manje ili više simpatični ili antipatični, ali imajući na umu gore navedeno moramo se pomiriti prije svega s činjenicom da se ovaj zakon usvaja neupitno u pravo vrijeme ali na pogrešnom mjestu. Kada pogledate plan i program svih zdravstvenih struka, isti se kvantitativno bitno razlikuje od plana i programa na studiju logopedije. Potonji (logopedski) je izvrsno osmišljen i realiziran i neupitno je da osigurava znanja, vještine i općenito stručnost u logopedskom zanimanju. Međutim, isti je nedostatan da bi se struka zbog tog nazivala zdravstvenom i da bi se zbog tog isti prijedlog usvajao na ovom Ministarstvu. Primjera radi, upravo je dolje ugledni sveučilišni profesor i naglasio kako psiholozi nisu ništa manje prisutni u zdravstvu, ali psihologija nije zakonski definirana kao zdravstvena struka. Paralelno uz to, psiholozi nisu nikada nastupali u javnosti kao ugrožena profesija od nekih trećih profesija. Dakle, ovaj prijedlog zakona neodrživ je već u svojim postavkama, a negdje sam u savjetovanju pročitao da kao takav čak može biti štetan. Pravo općenito, pa tako i tzv. medicinsko pravo ima dva oblika - kogentno i dispozitivno, a ovdje se u samom prijedlogu nailazi na niz dvojbi zašto je sam prijedlog neodrživ. Za početak se u medicinskom smislu posljedica izjednačava sa uzrokom, u dobrom dijelu se određuje isključivost u nadležnosti logopedije i tu u enormno kompleksnim domenama koje se paušalno podvlače pod nadležnost samo logopeda (bez da su ispitani kriteriji koliko je to zaista moguće kroz ljudske i pripadajuće materijalne resurse), te u konačnici postavljaju se ograničenja drugima bez da se definiraju ovlasti samoj svojoj struci. Ovlasti jedne struke ne mogu se definirati samo na taj način da predstavnici te jedne struke izglasaju svoju nadležnost. Izdvajanje iz konteksta nije moguće!!! Isto se može jedino usvojiti multidisciplinarno u nazočnosti predstavnih drugih (suradnih) struka. Upravo je to dio koji ovdje predstavlja jedan od najznačajnih problema. Što mislite kada bi u osnovnoj školi npr. samo profesore geografije imenovali u skupinu da odrede koji će predmetni nastavnici imati najpovoljnije uvjete rada, autonomiju i plaću. Odgovor je jasan svima. Međutim, kada bi skupina bila drukčije imenovana, jasno bi se odredile razlike, ovlasti, kompetencije i nekompetencije. \nDakle, ovaj prijedlog potrebno je revidirati, u isti je potrebno uključiti mjerodavne stručnjake suradnih struka koji su u svakodnevnom radu sa logopedima (edukacijske rehabilitatore, psihologe, fonetičare, neurologe, neuropedijatre, otorinolaringologe (audiologe, fonijatre i laringologe), pedijatre, psihijatre...). Tek tada, nakon opsežne revizije ovog prijedloga, kada se sve usvoji i ocijeni prihvatljivim, može se govoriti o usvajanju Zakona. Na ovaj način, zakon koji jedna struka predlaže sama za sebe ne može biti u javnom interesu. Svrha svakog zakona je da služi JAVNOM INTERESU. Obzirom na broj kritika, ovaj Zakon (u slučaju da se usvoji) to definitivno nije ili barem tako ne izgleda u ovom trenutku..."]
[34,"SVEUČILIŠTE U ZAGREBU - FILOZOFSKI FAKULTET","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Poštovani!\nObraćamo se u ime Filozofskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu koji među svojim brojnim diplomskim studijskim programima na kojima obrazuje stručnjake u području govora, jezika i komunikacije. \n\nOvaj Nacrt prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti uključuje određene implikacije koje mogu dovesti do nejasnih i za sustručnjake isključivih tumačenja. U dijelu II. Ocjena stanja i osnovna pitanja koja se trebaju urediti zakonom te posljedice koje će donošenjem zakona proisteći navodi se da su magistri logopedije jedini stručnjaci koji omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete što nije u skladu s Zakonom o zdravstvenoj zaštiti (NN 100/18, 125/19, 147/20, 119/22, 156/22, 33/23, 36/24) čl. 155, st. 2 koji uz ostale struke navodi i fonetičare kao zdravstvene radnike te  Zakonom o Hrvatskom kvalifikacijskom okviru (NN 22/13, 41/16, 64/18, 47/20, 20/21) čl. 3 o ciljevima i načelima HKO-a. Stoga predlažemo da se iz teksta zakona izbaci riječ da su logopedi jedini stručnjaci koji se bave jezičnim, govornim i slušnim poteškoćama u zdravstvu. \n\nDrugo, logopedska se djelatnost određuje monodisciplinarno, dakle kao da se isključivo logopedi bave navedenim područjima (poremećajima predverbalne, verbalne i neverbalne komunikacije, jezika (usmenog i pisanog, jednojezičnih i višejezičnih govornika), govora i glasa nastalih uslijed različitih uzroka, poremećaja verbalne i/ili neverbalne komunikacije u osoba s invaliditetom i djece s teškoćama u razvoju (intelektualnim teškoćama, cerebralnom paralizom i kroničnim bolestima, sljepoćom i slabovidnošću, oštećenjem sluha, poremećajima iz spektra autizma, emocionalnim teškoćama), pružanje usluga funkcionalne dijagnostike slušanja, (re)habilitacije slušanja/ jezika/govora te pružanje savjetodavnih usluga osobama oštećena sluha i njihovim obiteljima, procjenu složenih komunikacijskih potreba te odabir i uporabu metoda potpomognute komunikacije i primjerenih oblika asistivne tehnologije te davanje prijedloga vezanih uz individualizaciju odgojno-obrazovnog procesa djece s poremećajima u području komunikacije, glasa, jezika, govora i slušanja)  unatoč činjenici da su spomenuta područja ujedno i područja djelovanja brojnih drugih stručnjaka (otorinolaringologa sa subspecijalizacijama iz područja audiologije ili fonijatrije, neuropedijatatara, psihologa, edukacijskih rehabilitatora i fonetičara), te bi multidisciplinarnu suradnju trebalo navesti u određenju logopedske djelatnosti.\n\nTreće, u ocjeni stanja stoji i rečenica :\" Kao glavno obilježje poremećaja iz spektra autizma označava se upravo poremećaj u području komunikacije, što pripada u područje djelovanja isključivo magistra logopedije.\"\nOvdje se pretpostavlja da se isključivo logopedi bave komunikacijskim razvojem a onda posljedično i procjenom i/ili podrškom osobama s dijagnozom poremećaja iz spektra autizma. Prema smjernicama Američke akademije neurologa preporuka je da u procjeni osoba s poremećajem iz spektra autizma sudjeluju psiholog i logoped, prema smjernicama Američkog društva dječjih i adolescentnih psihijatara preporuka je da u procjeni osoba s poremećajem iz spektra autizma sudjeluju psihijatar, psiholog i logoped a i prema Uredbi o metodologijama vještačenja RH (2017) u procjeni osoba s poremećajem iz spektra autizma sudjeluju psihijatar, psiholog, logoped i edukacijski rehabilitator. Nadalje, ako sagledamo i mjerne instrumente koji se koriste kao zlatni standard za dijagnostiku autizma, ADOS-2 i ADI-R, a koji su najviše usmjereni upravo na procjenu komunikacijskih obilježja pojedinca, jasno je da su autori/ce navedenih testova primarno psihologinje i psihijatri/ce (ADOS-2 Catherine Lord (psihologinja), Michael Rutter (dječji psihijatar), Rhiannon J. Luyster (psihologinja), Katherine Gotham (psihologinja); ADI-R- Michael Rutter (dječji psihijatar), Ann LeCouteur (psihijatrica) i Catherine Lord (psihologinja)). Iz navedenog je jasno da područje komunikacijskih sposobnosti te posljedično i autizma ne može biti područje samo jedne struke već da se navedenim bave različite struke i da u procjeni i podršci sudjeluje tim stručnjaka te predlažemo da se iz gore navedene rečenice ispusti riječ \"isključivo\".\n\nTri spomenuta navoda u Ocjeni stanja su netočna, suprotna postojećoj zakonskoj regulativi, te iznimno štetna za interdisciplinarni razvoj područja. Takva implikacija u trenutačnom Prijedlogu Zakona eksplicitno je navedena u Ocjeni stanja, a implicitno se iščitava povezivanjem definicije logopedske djelatnosti sa člancima 2-4."]
[35,"ROBERT TROTIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Kao specijalist otorinolaringolog – audiolog, i kao aktualni predsjednik Europske federacije audioloških društava (EFAS) iznosim svoje mišljenje o Nacrtu prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti.\n\nKako je razvidno iz uvoda nadležnost Ministarstva zdravstva za usvajanje ovog zakona po mojem mišljenju je ne samo dvojbeno već i upitno. Logopedija kao struka nije zdravstvena, pa prema tome nije i ne može biti u ingerenciji ministarstva kojem se na nečiji osobni ili kolektivni zahtjev nastoji približiti kao referentnom tijelu. Logopedija kao struka je društvena struka, a logoped kao uistinu visokocijenjeni stručnjak iz mojeg dugogodišnjeg iskustva može biti zaposlen u zdravstvu, odgojno obrazovnom sustavu, sustavu socijalne skrbi i privatnom sektoru koji tada ovisno o registraciji djelatnosti pripada nekom od spomenutih. Na taj način, odnosno kada se ispuni jedna od spomenutih pretpostavki, logoped se SMATRA zdravstvenim djelatnikom ili djelatnikom zaposlenim u zdravstvu. Time logoped (ako se zadrži u sustavu zdravstva) postaje ravnopravni dio tima kojeg čine zdravstveni i ostali nezdravstveni stručnjaci. Međutim, plan i program u kojem se klinički kolegiji mahom zasnivaju na \"osnovama\" ili naglascima \"funkcionalno\" ukazuju na ograničenja u pogledu širine i, po mojem mišljenju, ne zadovoljavaju uvjete da bi generalno jedna struka bila u rangu ostalih struka koje su po svojoj prirodi zdravstvene struke. Samim time, logoped neupitno stječe vrhunske kompetencije u obavljanju svoje djelatnosti koja je u zdravstvenom sustavu nezamjenjivi dio tima, međutim, generalno govoreći, kompetencije logopeda nisu dovoljne i širem kontekstu poznavanja i razumijevanja medicinske i zdravstvene kazuistike na razini ravnopravnosti sa strukama koje su općepoznato zdravstvene. Pri tom je bitno naglasiti da u pogledu potonjeg, ostalim zdravstvenim strukama fond sati kliničke i pretkliničke materije već za vrijeme studija osigurava širinu i potrebna znanja iz većine zdravstvenih i medicinskih područja. Samim time logopedija se po mojem mišljenju ne može svrstati u red zdravstvenih struka.\n\nUkoliko je ovo početak problema koji vidim u spomenutom Zakonu, drugi je problem taj što se u tom slučaju treba odrediti pripadnost kako bi se dalje nastavilo konstruktivno savjetovanje. Primjerice, psihologija kao struka ima enormnu širinu i javni značaj, psiholozi kao stručnjaci rade od odgojno obrazovnom sustavu, zdravstvenom, sustavu socijalne skrbi, a također njihova zadaća posljednjih desetljeća se pokazala nezaobilaznom u psihologiji rada i organizacije gdje su možda jedni od najvažnijih stručnjaka čiji je doprinos esencijalan u procjeni potencijalnog zaposlenika i to posebno u poslovima koji zahtijevaju najsofisticiranija testiranja (vojska, policija, civilno i ratno zrakoplovstvo, ratna mornarica itd.).  Za razliku od logopedije psihologija nije ništa manje zastupljena u zdravstvenom sustavu, međutim Zakon o psihološkoj djelatnosti nije prolazio ovaj postupak pri ministarstvu nadležnom za zdravstvo već onom za socijalnu skrb. \n\nStoga se otvara pitanje prema kojim kriterijima se uopće određuje nadležnost i je li po toj logici psihologija mogla odabrati primjerice Ministarstvo obrane jer je bez nekog referentnog kriterija nekolicina psihologa smatrala da uloga psihologa u vojsci i određuje smjer čitave struke ili možda Ministarstvo prometa jer su možda najlukrativnije pozicije za psihologa biti zaposlenik aviokompanije i raditi na poslovima selekcije zrakoplovnih posada.\n\nTreći problem je taj što je ovaj prijedlog Zakona neodrživ u budućnosti jer ovakva tumačenja i ovolika sloboda osigurala bi daleko veća prava od obveza i tehnički bi nastala dva paralelna sustava zdravstva - jedno kakvo poznajemo sada u kojem postoje timovi koji blisko i uspješno surađuju i drugo kakvo bi moglo nastati da se umjetno stvaraju timovi pored timova u kojima bi jedna struka (u ovom slučaju logopedska) sebi dala za pravo paušalno interpretirati pojam \"komunikacije\" kao patologiju u ingerenciji logopedije, zanemarujući pri tom sve ostale značajke koje se bilježe u tom fenomenu komunikacije. Primjerice, tu stoji i rečenica iz koje se jasno iščitavaju manjkavosti na koje ukazujem u prvom dijelu ovog predmeta, a u kojem govorim o nepoznavanju medicine (i biologije) općenito: \"Kao glavno obilježje poremećaja iz spektra autizma označava se upravo poremećaj u području komunikacije, što pripada u područje djelovanja isključivo magistara logopedije.\". Ovakva paušalna tumačenja, ne samo da nisu primjerena, već bi mogla biti i potencijalno opasna. U konkretnom slučaju kod spektra autizma komunikacijski izazovi nisu samo ograničeni na govor, već postoji daleko opsežnija geneza koju je potrebno razumjeti i ozbiljnije je sagledati od konteksta gore citirane rečenice. \n\nČetvrti problem je samo imenovanje radne skupine jer u istoj nije imenovan niti jedan liječnik adekvatne specijalizacije (pedijatar, neuropedijatar, otorinolaringolog, neurolog), što čini bitne nedostatke da bi se svi potencijalni problemi sagledali u cjelini. Najveći problem je taj što bi takav zakon promijenio čitavu logopedsku struku i to ne nužno na bolje. Ta struka idalje bi trebala ostati društvena struka, sa nizom specijalnosti koje bi stručnjacima osigurale slobodu izbora prema svojim afinitetima. Na ovaj način i sa ovako osmišljenim prijedlogom Zakona, mnoge stvari ostaju nedorečene i u slučaju usvajanja istog, neizbježne su dalekosežne posljedice na kvaliteti ne samo logopedije nego zdravstvenog sustava u cjelini.\n\nU konačnici, temeljem dugogodišnje osobne suradnje nas kliničara specijalista otorinolaringologa-audiologa i otorinolaringologa-fonijatara s fonetičarima, kao i naših institucija, Klinike za otorinolaringologiju i kirurgiju glave i vrata KBC-a Sestre milosrdnice i Filozofskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu, mišljenja sam da ovim prijedlogom zakon uvelike ograničava i/ili onemogućuje djelatnost fonetičara u okviru područja audiološke funkcionalne dijagnostike i rehabilitacije. U svom dosadašnjem obrazovanju, fonetičari prolaze kroz temeljna znanja akustike, audiotehnike, artikulacije i verbotonalne teorije, prolazeći tijekom svog studija i kolegij Slušni poremećaji i metodika rehabilitacije slušanja, u kojeg sam osobno uključen kao redoviti profesor Sveučilišta u Zagrebu u trajnom zvanju. Korak dalje je Studij kliničke lingvistike i fonetike Filozofskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu, koji uključuje u svom programu široku edukaciju fonetičara od sveučilišnog tima etabliranih fonetičara, lingvista, neurologa, neurokirurga, psihologa, psihijatara, računalnih stručnjaka, otorinolaringologa, fonijatara i audiologa. Zato smatram da bi Zakon o logopedskoj djelatnosti znatno ograničio djelatnost fonetičara, koji su spomenutom edukacijom potpuno kompetentni za područje audiološke funkcionalne dijagnostike i rehabilitacije.\n\nprof. dr. sc. Robert Trotić, prim. dr. med.\nspecijalist otorinolaringolog – audiolog\npredsjednik Europske federacije audioloških društava"]
[36,"RUŽICA KOVAČ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Poštovani, logopedija i fonetika su srodne struke i tako bi trebale i djelovati. Isticati svoju struku kao jedinu struku koja se bavi jezičnim, govornim i slušnim poteškoćama, a pritom zapravo umanjivati rad ili negirati druge struke je krajnje neozbiljno i neprofesionalno. Samo se zajedničkim znanjem, snagama i voljom može doći do  precizno postavljene dijagnoze i učinkovite rehabilitacije, naravno i prevencije ukoliko je moguće doći do nje, a primarni cilj bi svima naravno trebao biti isti: najbolja moguća rehabilitacija i zadovoljstvo pacijenta.  Interdisciplinarnost je nešto što postoji svugdje, sviđalo se to nekima ili ne, ali postoji, i to baš u ovim strukama. Fonetičari, logopedi, edukacijski rehabilitatori, psiholozi i ostali stručnjaci bi trebali međusobno raditi. Fonetičar - rehabilitator slušanja i govora, koji svoj rad bazira na Verbotonalnoj metodi, je itekako stručna osoba koja se bavi slušnim i govornim poteškoćama, još od 1964. godine! Ovakav zakon bi imao negativan utjecaj na transdisciplinarni razvoj ovog područja interesa, ali i na fonetičare i njihov položaj na tržištu rada čime bi se značajno smanjila dostupnost usluga rehabilitacije osobama s poteškoćama slušanja i govora."]
[37,"MONIKA BRBLIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Poštovani,\niako se u Republici Hrvatskoj još uvijek Logopedija smatra mladom znanošću, smatram da je došlo vrijeme da se usvoji Zakon o logopedskoj djelatnosti koji jasno definira tko su logopedi, koja su područja djelovanja logopeda, te tko su korisnici koji trebaju logopedsku uslugu.  Zakon podržava sve logopede u svim sustavima za njihovo cjeloživotno educiranje koje je nužno i neophodno zbog kvalitete usluga a i samim time poboljšanju kvalitete života korisnika svih dobnih skupina."]
[38,"DOROTEA GORUPIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Poštovani,\n\nradim u interdisciplinarnom timu te smatram važnim naglasiti da nemam negatvno iskustvo suradnje ni sa jednim od članova tima, pripadnicima srodnih struka (psiholozi, radni terapeuti, edukacijski rehabilitatori, liječnici...). Smatram da je razlog mojih pozitivnih iskustava činjenica da se, iako radimo s istim korisnicima, svatko drži svoje domene rada. Zajedno radimo na pružanju kvalitetne usluge, uvijek s krajnjim ciljem dobrobiti korisnika. Ipak, svaka od spomenutih struka već je zakonski regulirana u RH, osim logopedije. To je razlog zašto smatram da je vrijeme da se napokon donese zakon koji bi regulirao i logopedsku djelatnost, te zašto podržavam donošenje ovog zakona. \n\nDorotea Gorupić, mag.logoped."]
[39,"IVICA TAFRA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Poštovani,\n\nKao građanin Republike Hrvatske i kao magistar elektrotehnike i informacijske tehnologije, smatram potrebnim iznijeti svoje viđenje nacrta zakona te izraziti svoje mišljenje u okviru građanskog prava.\n\nPredloženi nacrt zakona, u obliku u kojem je trenutno predstavljen, čini se pokušajem manipulacije zakonodavnog okvira i temeljnih vrijednosti hrvatskog društva, u cilju lobiranja specifičnih interesa jedne stručne grupe. Smatram krajnje zabrinjavajućim, pa čak i opasnim, da se pokušava iskriviti slika društva kroz zakonske odredbe koje bi trebale štititi sve njegove članove.\n\nOvdje nije riječ o tržištu kapitala, već o DJECI i OSOBAMA U POTREBI.\n\nPokušaj nametanja kontrole nad tržištem rada u svrhu zaštite interesa jedne struke putem zakonskog okvira predstavlja izdaju povjerenja hrvatskih građana. Odluka o takvom zahvatu u području pružanja pomoći djeci i osobama s teškoćama je neprihvatljiva i štetna.\n\nOvaj nacrt zakona, ukoliko bi bio usvojen, rezultirao bi smanjenjem prijeko potrebne pomoći djeci i osobama s teškoćama, unatoč tome što je hrvatska javnost već svjesna kroničnog nedostatka stručnjaka, ne samo logopeda, već i rehabilitatora u širem smislu, posebno u ruralnim područjima.\n\nZa ilustraciju apsurdnosti prijedloga, zamislimo sličan zakon u kojem fizičari predlažu:\n“Fizika je, dakle, struka koja obuhvaća fizikalne, matematičke i kemijske postulate. Samim time, jedino fizičari imaju pravo na rad u područjima fizike, matematike i kemije.”\nTakav zakon bio bi očigledno neprihvatljiv i zanemario bi pravo matematičara i kemičara, magistara znanosti, da rade u svojoj struci. Time bi se ugrozila njihova profesionalna budućnost i poništili bi se značajni napori koje su uložili u obrazovanje, kao i sredstva koja je država uložila u njihovo školovanje.\n\nSlično tome, iako logopedi pokrivaju određene aspekte rehabilitacijskog rada, nije točno da su jedini kompetentni u tim djelatnostima.\n\nUsvajanje ovog nacrta zakona poslalo bi jasnu poruku o daljnjoj marginalizaciji i diskriminaciji najranjivijih članova društva, te bi ujedno isključilo druge visoko obrazovane stručnjake iz tržišta rada.\n\nVođen željom za boljitkom hrvatskog društva i akademske zajednice, ovim putem izražavam svoje protivljenje predloženom nacrtu zakona.\n\nS poštovanjem,\nI. Tafra\nuniv. mag. el. techn. et inf."]
[40,"LUKA BONETTI","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Luka Bonetti, Edukacijsko-rehabilitacijski fakultet, Odsjek za oštećenja sluha\n\nZakon o logopedskoj djelatnosti (Zakon) u potpunosti podržavam. Područje bavljenja logopeda iznimno je široko, a time i multidisciplinarno, što samo stvara dodatnu potrebu što hitnijieg definiranja uloga i odgovornosti stručnjaka koji će pružati usluge krajnjim korisnicima. Ovaj zakon za logopede upravo to i čini pa se zahvaljujem predlagaču i vrijednim ljudima koji su na njemu radili, a koji su – u što sam uvjeren radi ozbiljnosti ovog predmeta – redom morali biti probranim i dokazani klinički veterani, koji dobro poznaju habilitacijske i rehabilitacijske potrebe osoba s poremećajima komunikacije, jezika, govora, glasa, sluha i slušanja, hranjenja i gutanja te socijalne komunikacije, a svojim velikim stručnim iskustvom i djelokrug drugih, suradnih struka i stanje na tržištu. Budući da osobno poznajem vrlo velik broj logopeda, koji mahom dugi niz godina rade u raznim sustavima u kojima su logično naviknuti na prioritiziranje suradnje i na dragocjen doprinos drugih struka cjelovitsti pružanja stručnih usluga, vjerujem da je tih nekoliko striktnih formulacija koje Zakon sadrži imalo svoju svrhu koja nije zlonamjerna.\n\nU obrazovanju „teškom“ 300 ECTS bodova (ugrubo preko 8000 sati rada) logopedi su izravno usmjereni na znanstvene činjenice i iz njih proizlazeća praktična znanja i vještine o verbalnim i neverbalnim aspektima komunikacije i jezika, povezanih s razumijevanjem i proizvodnjom oralnog, pisanog i znakovnog jezika te neverbalne i potpomognute komunikacije. Ističem činjenicu da je čitavo njihovo obrazovanje usmjereno na navedna područja, ne samo na jedno ili na neke dijelove.\n\nZahvaljujući takvom obrazovanju, sveučilišni magistri logopedije su u svim sustavima u kojima rade (zdravstvo, obrazovanje, socijalna skrb, privatni i nevladin sektor) podizali ili nastavljaju podizati kvalitetu rada i pružanja stručnih usluga, dok u su drugim sustavima u koje su bili pozvani na davanje ekspertize sudjelovali u donošenju politika i time za korisnike i njihove obitelji isporučili najmodernije standarde pružanja usluga. Logopedska struka je dosadašnjim stručnim, edukativnim i znanstvenim radom te radom na popularizaciji tema bitnih za dobrobit korisnika stručnih usluga i njihovih obitelji, u javnozdravstvenom području ostavila dubok trag. Ozbiljnost i snagu logopedskog djelovanja u RH u relativno kratkom roku od dvadesetak godina jasno odražavaju standardizirani stručni postupci na raspolaganju, koji osiguravaju uniformno kvalitetno provođenje možda i najvrijednijeg dijela kliničkog rada: točnog utvrđivanja potreba korisnika i stalnog praćenja napretka, odnosno donošenja dokazima utemeljenih stručnih odluka, sukladnih trenutnim potrebama korisnika.\n\nKonačno, logopedi su se dokazali kao odlični suradnici u stručnim timovima, s obzirom da su s jasnim odgovornostima i sposobnostima koje „donose na stol“ prepoznati u svim sustavima u kojima rade kao vrijedni, visokodoprinosni članovi zajednice djelatnika. Štoviše, činjenica je da su logopedi, zajedno s drugim suradnim strukama poput psihologa, edukacijskih rehabilitatora i drugih, sutvorci nekih jedinstvenih dijagnostičkih i terapijskih usluga na domaćem prostoru, koje su polučile iznimno pozitivan društveni učinak.\n\nIznesene činjenice neosporno pokazuju: i) da logopedi jasno razumiju koje stručne usluge i na koji način treba pružati; ii) da logopedi jasno razumiju što će od njih stručni timovi u različitim sustavima očekivati te da iste stručne usluge i isporučuju; iii) da logopedi nisu isključivi, sitni i samoživi jer im to ne dozvoljava priroda njihovog posla. Svojim marljivim radom logopedi su zavrijedili da se njihov rad napokon nagradi ili regulira, o ovaj prijedlog Zakona to omogućava, prenoseći emprijske činjenice u pisani oblik. Ukoliko Zakon i sadrži neke sporne točke, morale bi biti što brže riješene, a prema komentarima to je itekako moguće, i to s jednim jedinim ciljem: dobrobiti korisnika stručnih usluga, njihovih obitelji, njihove društvene okoline te zajednice u cijelosti."]
[41,"LAURA MARINOVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Poštovani,\npodržavam donošenje Zakona o logopedskoj djelatnosti. Ovaj zakon pružit će jasne smjernice za rad logopeda, što će pridonijeti kvalitetnijoj i sigurnijoj skrbi za korisnike. Njegovo donošenje važno je kako bi se održali obrazovni standardi i standardni stručnog usavršavanja što će logopedima omogućiti da pružaju suvremenu i najvišu kvalitetu usluge u područjima u kojima djeluju, a to su: glasovno-govorni poremećaji, komunikacijski i jezični poremećaji, poremećaji gutanja i hranjenja, specifični poremećaji učenja i oštećenja sluha. Ovaj korak dolazi u pravom trenutku kako bi struka bila adekvatno zaštićena i prepoznata, onako kako je logopedija i inače regulirana u Europi i ostatku svijeta. Vrijeme je!\n\nLaura Marinović, univ. mag. logoped."]
[42,"MARIJANA BALAŽINEC","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Podržavam Zakon o logopedskoj djelatnosti. Važno je napokon pravno regulirati logopedsku djelatnost u Republici Hrvatskoj po uzoru na sve zapadne zemlje Europske unije, a s glavnim ciljem da se zaštiti korisnike i pruži im se stručna logopedska usluga. Stoga je ovaj zakon dobro došao i nadam se da će uskoro i saživjeti."]
[43,"DALIBOR MATKOVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Zanima me samo hoće li odgovorne osobe u Poliklinici SUVAG reagirati na današnju izjavu gošće u emisiji Dobro jutro Hrvatska u kojoj verbotonalnu metodu ocjenjuje \"metodicom\" te ju u daljnjem tumačenju svrstava u jednu od metoda koja se primjenjuje u poremećajima artikulacije, a onda iste svrstava u \"kozmetiku u logopediji\".\nUkoliko ustanova koja u svojem nazivu sadrži tu \"metodicu\" (Systeme Universel Verbotonal d'Audition Guberina) podrži takvu retoriku, a vjerojatno je najveće radilište logopeda u RH, prije samog usvajanja Zakona o logopedskoj djelatnosti bilo bi dobro da ispita mogućnost promjene imena ustanove obzirom da je upravo ta \"metodica\", odnosno dokaz o završetku verbotonalne edukacije Conditio sine qua non pri zapošljavanju djelatnika u toj ustanovi. Ne želim vjerovati da je ta \"metodica\" tako zanemariva ukoliko po njoj nosi ime jedna tako ugledna ustanova (tj.više njih) i nadam se da u konkretnom slučaju ista retorika nije korištena kao sredstvo rasprave sa profesoricom fonetike koja je neklliko minuta prije te izjave verbotonalnu metodu ocijenila onakvom kakvim ju nadam se još uvijek mnogi od nas smatraju - djelom vrhunskog znanstvenika i akademika."]
[44,"TATJANA NOVOSEL-HERCEG","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Poštovani, \npodržavam dugo očekivano donošenje Zakona o logopedskoj djelatnosti. Vrijeme je da nakon više desetljeća uspješnog dokazivanja logopedije kao struke u Hrvatskoj i inozemstvu postanemo i u ovom području regulirani i kao struka i kao država. \nMr.sc. Tatjana Novosel-Herceg, prof. logoped - vlasnica VaLMod centra, autorica (zajedno s dr.sc. Darkom Novoselom, prof.) znanstveno verificiranog VaLMod programa terapije mucanja"]
[45,"VLASTA PRANJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Bitno je napomenuti da logopedi nisu jedini stručnjaci zaduženi za rad na poboljšanju komunikacijskih vještina. Fonetičari, koji se bave fonetskim i fonološkim aspektima jezika, također igraju značajnu ulogu. Dok logopedi pružaju terapiju osobama s govorničkim, jezičnim i komunikacijskim poremećajima, fonetičari su stručnjaci za analiziranje zvukovnih, artikulacijskih i percepcijskih elemenata govora.\nNa primjer, fonetičari doprinose preciznom prepoznavanju artikulacijskih problema kroz detaljne fonetske analize. Njihovo specifično znanje o zvučnim osobinama govora pomaže u procjeni govorne produkcije kod djece koja uče govoriti, kao i kod odraslih s poremećajima govora. Također, uključeni su u stvaranje terapijskih metoda i istraživanja novih rehabilitacijskih tehnika.\nStoga, suradnja između logopeda i fonetičara je ključna, jer oboje donose različita stručna znanja koja omogućuju sveobuhvatan pristup procjeni i tretmanu komunikacijskih teškoća."]
[46,"MARIJANA MAVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Ne podržavam donošenje ovog zakona koji implicitno negira postojanja srodnih struka te ograničava rad istih, a sve na štetu djece kojoj je pomoć potrebna. Logopeda nema, liste čekanja su predugačke. \nKao učiteljica u školi svjedok sam da sve više i više djece ne dobiva nužnu terapiju koja nije samo u ingerenciji logopeda već i ostalih stručnjaka. \nOsim toga neistina je da su logopedi jedini stručnjaci koji se bave problematikom govora, jezika i slušanja."]
[47,"ANA ŽUŽUL","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Podržavam Zakon o logopedskoj djelatnosti koji je nužan u regulaciji logopedske struke u Hrvatskoj. Kao studentica logopedije, tijekom petogodišnjeg studija logopedije stječem teoretska znanja o glasovno-govornim, komunikacijskim i jezičnim poremećajima, specifičnim teškoćama učenja, oštećenjima sluha, poremećajima gutanja i hranjenja, ali i pohađam oko 700 sati kliničkih vježbi i oko 500 sati prakse u svim sustavima u kojima logoped radi. Zato smatram važnim i prije svega humanim da svaka osoba s logopedskim poremećajem ima jednaku priliku primiti kvalitetnu terapiju iza koje stoje znanstvene i kliničke spoznaje, kao i osoba educirana za njezino provođenje - a upravo ovaj zakon to jamči. Multidisciplinarnost, odnosno suradnja s drugim strukama na dobrobit naših korisnika, ključna je komponenta kvalitetne intervencije, ali isto tako moguća jedino ako svaka struka doista djeluje u okviru svojih kompetencija. Iskrena mi je želja da generacije logopeda koje tek izlaze na tržište rada imaju prilike djelovati u istinski multidisciplinarnom okruženju u kojemu je etičko postupanje i dobrobit klijenata uvijek misao vodilja."]
[48,"MARIO DILBEROVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Mario Dilberović, mag. logoped, predsjednik sekcije logopeda u privatnoj praksi Hrvatskog logopedskog društva: \"Zakonska regulacija logopedske djelatnosti kroz ovaj nacrt, a u budućnosti i prijedlog Zakona dugo je očekivan, strukturiran i imperativ za dobrobit svih korisnika logopedskih usluga. Ovim Zakonom jasno se definira područje rada logopeda te strukturira rad u privatnom sektoru. Donošenje ovog Zakona važno je za struku te osigurava kvalitetnu uslugu, zaštitu korisnika i standardizaciju usluga.\""]
[49,"BARBARA SOKIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","\"Važno je istaknuti da logopedi nisu jedini stručnjaci koji se bave problematikom govora i jezika. U ovom području vrlo važnu ulogu igraju i fonetičari, koji su specijalizirani za detaljnu analizu zvukova govora, fonološke i fonetske poremećaje te procese usvajanja i proizvodnje govora. Dok logopedi često rade na terapijskim intervencijama, fonetičari imaju dubinsko znanje o mehanizmima proizvodnje i percepcije govora, što je ključno za preciznu dijagnostiku i razumijevanje uzroka govorno-jezičnih poremećaja.\n\nSuradnja logopeda i fonetičara omogućuje sveobuhvatan pristup u tretiranju govorno-jezičnih poteškoća. Fonetičari doprinose terapijskim procesima kroz analizu akustičkih i artikulacijskih aspekata govora, kao i kroz istraživanje jezičnih obrazaca koji mogu biti ključni za prilagođavanje terapije specifičnim potrebama pojedinog klijenta. S obzirom na to da fonetičari posjeduju vještine iz područja fonetike i lingvistike, njihova ekspertiza je također neizostavna u edukaciji i savjetovanju kako stručnjaka, tako i roditelja.\n\nFonetičari, dakle, nisu samo pasivni promatrači, već aktivni sudionici u kreiranju učinkovitih terapijskih strategija za osobe s govorno-jezičnim poremećajima.\"\n\nSlažem se."]
[50,"MLADEN HEDJEVER","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Poštovani,\napsolutno podržavam donošenje Zakona o logopedskoj djelatnosti. Radna skupina za izradu Nacrta prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti koju je imenovalo Ministarstvo zdravstva pripremila je kvalitetan prijedlog. U Radnoj skupini nalaze se kompetentni znanstvenici i stručnjaci iz logopedije te im svakako treba odati priznanje za uloženi napor. Hrvatska je logopedija već odavno postigla respektabilnu domaću i međunarodnu znanstvenu i stručnu afirmiranost i došlo je vrijeme da se etablira i kao logopedska djelatnost. Siguran sam da su tome doprinijeli i ostali članovi radne skupine (koji nisu logopedi ali su dobro upućeni u problematiku). Veliki broj komentara pokazuje zainteresiranost logopeda (ali i onih koji to nisu) da se logopedska djelatnost konačno definira posebnim zakonom. Uz uvažavanje prijedloga koje su dali pojedini sudionici ovoga savjetovanja te uz manje dorade ili korekcije uvjeren sam da ćemo konačno imati zakon koji će omogućiti dobru uređenost logopedske djelatnosti u Republici Hrvatskoj."]
[51,"TATJANA PRIZL-JAKOVAC","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Poštovani,\npodržavam prijedlog Zakona o logopedskoj djelatnosti jer smatram da je od ključne važnosti za daljnji razvoj logopedije kao znanosti i struke. Ovaj zakon omogućit će pružanje kvalitetnih i jasno definiranih usluga djeci i odraslima s razvojnim i stečenim govornim, jezičnim i komunikacijskim poremećajima, kao i poremećajima gutanja i hranjenja, za što su naši magistri logopedije nakon studija odgovarajuće osposobljeni. Posebno naglašavam važnost preciznog definiranja rada s odraslima, koji je jasno objašnjen u Zakonu, a za koji „suradnici srodnih struka“ nisu stručno kvalificirani. Poštujem sve profesije, no ključno je da se svaka struka drži svojih kompetencija i ne zadire u područja drugih. Naše studente učimo važnosti etičkog djelovanja i pridržavanja profesionalnih standarda.\nTakođer, ističem da je logopedska struka usklađena s visokim standardima svjetskih i europskih organizacija kao što su Svjetska zdravstvena organizacija (WHO), Europska asocijacija logopeda (ESLA), Američka asocijacija logopeda (ASHA) i Međunarodna asocijacija za komunikacijske znanosti i poremećaje (IALP), u čijim nas visokim predstavništvima aktivno zastupaju logopedi.\nTatjana Prizl Jakovac\nOdsjek za logopediju\nEdukacijsko-rehabilitacijski fakultet"]
[52,"DŽENITA LAZAREVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Kao roditelji djece s teškoćama smatramo da je ovaj ZAKON trebao obuhvatiti sve logopede, ovako izgleda da se piše isključivo o logopedima u zdravstvu. Ostaje pitanje što će se dogoditi s logopedima u vrtićima i školama, da li će nakon što se usvoji ovakav Zakon djeca ostati bez istih?  Obzirom na nedostatak logopeda mislimo d nije dobro isključiti fonetičare jer iz našeg iskustva veči broj fonetičara se pokazao kao izvrsni stručnjaci koji su radili sa djecom koju su logopedi odbacili. NAžalost, ali to je istina. Mi na terenu vidimo i doživljavamo dosta toga, pa nam je nejasno i odakle ideja za citiramo;„Kao glavno obilježje poremećaja iz spektra autizma označava se upravo poremećaj u području komunikacije, što pripada u područje djelovanja isključivo magistara logopedije.” Nama je jasno da je autizam u zadnje vrijeme IN, donosi nekima i novac, ali autizam ne može biti isključivo područje djelovanja mag.logopedije. Oduvijek smo i mi kao roditelji ali i stručnjaci zagovarali multidisciplinarnost, timski rad sa djecom koja su u spektru autizma. Da li se ovim želi isključiti edukacijske rehabilitatore, psihologe i psihijatre? Psihijatri davaju dijagnozu autizma a obzirom da je ovaj prijedlog Zakona pri ministarstvu zdravstva trebalo bi poštovati liječnike specijaliste psihijatrije. Ovako ispada da oni nisu ti koji bi pisali dg autizam koja je pod psihijatrijskim šiframa. Dakle, zaključujemo da je ovakav prijedlog Zakona  loš jer u dijelovima diskvalificira druge struke koje su itekako potrebne kod rada s djecom s teškoćama kao mogućnost da djece s TUR ostanu bez logopeda u socijalnoj skrbi i odgojno obrazovnim ustanovama. Zakon o logopedima je trebalo donijeti općenito kao što je donesen Zakon o edukacijskoj rehabilitaciji."]
[53,"ZRINKO FRANKOVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Važno je istaknuti da logopedi nisu jedini stručnjaci koji se bave problematikom govora i jezika. U ovom području vrlo važnu ulogu igraju i fonetičari, koji su specijalizirani za detaljnu analizu zvukova govora, fonološke i fonetske poremećaje te procese usvajanja i proizvodnje govora. Dok logopedi često rade na terapijskim intervencijama, fonetičari imaju dubinsko znanje o mehanizmima proizvodnje i percepcije govora, što je ključno za preciznu dijagnostiku i razumijevanje uzroka govorno-jezičnih poremećaja.\n\nSuradnja logopeda i fonetičara omogućuje sveobuhvatan pristup u tretiranju govorno-jezičnih poteškoća. Fonetičari doprinose terapijskim procesima kroz analizu akustičkih i artikulacijskih aspekata govora, kao i kroz istraživanje jezičnih obrazaca koji mogu biti ključni za prilagođavanje terapije specifičnim potrebama pojedinog klijenta. S obzirom na to da fonetičari posjeduju vještine iz područja fonetike i lingvistike, njihova ekspertiza je također neizostavna u edukaciji i savjetovanju kako stručnjaka, tako i roditelja.\n\nFonetičari, dakle, nisu samo pasivni promatrači, već aktivni sudionici u kreiranju učinkovitih terapijskih strategija za osobe s govorno-jezičnim poremećajima."]
[54,"DANIELA KATUNAR","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Poštovani,\nprilažem skupne komentare članova Odsjeka za lingvistiku Filozofskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu:\nArgumentirat ćemo dvije temeljne zamjerke ovom Nacrtu prijedloga: načelnu i praktičnu.\nPrva se odnosi na definiranje pojma logopedska djelatnost i implikacija koje iz toga proizlaze, a druga se odnosi na samu materiju koja se \nregulira ovim zakonom.\nPojam „logopedska djelatnost“ (što stoji u nazivu zakona) implicira šire značenje od onoga što regulira ovaj zakon, a to je reguliranje uvjeta za provođenje logopedske prakse.\nOva se primjedba može potkrijepiti sljedećim citatom:\n... Upravo stoga, da bi rehabilitacija, odnosno habilitacija, komunikacijskih, glasovnih, jezičnih i govornih vještina te sposobnosti hranjenja i gutanja u tih osoba bila uspješna, neizostavna je logopedska (re)habilitacija, odnosno logopedska djelatnost kao opća djelatnost od \ninteresa za zdravlje građana Republike Hrvatske. (str.4 Nacrta)\nNa temelju prethodnog citata: ... logopedska (re)habilitacija, odnosno logopedska djelatnost... zaključuje se da su te dvije sintagme \nistoznačne, ali one to nikako NISU, tako da bi se moglo zaključiti da je takvo neprecizno shvaćanje temeljnih pojmova ujedno i osnovni \nproblem teksta Nacrta zakona. (Korištenje termina habilitacija u ovome kontekstu zahtijevalo bi dodatnu terminološku raspravu, ali to\n sada nije primarno!)\nDakle, izjednačiti logopedsku rehabilitaciju s logopedskom djelatnošću jednostavno je netočno. \nTo se može argumentirati navodima iz samog teksta Nacrta zakona.\nS obzirom na sadržaj teksta navedenog u odjeljku naslovljenom OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI \nZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI nedvojbeno je vidljivo da se Nacrt prijedloga zakona temelji na\n uočenim i dokumentiranim podacima o sve većem broju osoba u RH s razvojnim i stečenim komunikacijskim jezičnim poremećajima \nkoji se u ovom tekstu nazivaju i opisuju različitim terminima i sintagmama: \n- odstupanja u jezičnom i komunikacijskom razvoju\n- poremećaj razumijevanja i poremećaj jezične i govorne produkcije \n- poremećaj pragmatičke komponente jezika odnosno socijalne komunikacije\n- poremećaj verbalne i neverbalne komunikacije\n- poremećaji komunikacijske, glasovne, jezične i govorne vještine\n- poremećaji predverbalne, verbalne i neverbalne komunikacije, jezika (usmenog i pisanog), jednojezičnih i višejezičnih govornika, \ngovora i glasa\n- poremećaji u području komunikacije, glasa, jezika, govora i slušanja itd.\n\nDakle, riječ je o pojavnostima kojima se kao svojim primarnim istraživačkim temama bave različite znanosti i etablirane struke u okviru \nstudija s akreditiranim studijskim programima i definiranim ishodima učenja na različitim sveučilištima unutar RH – prije svega lingvisti, \nfonetičari, klinički lingvisti i fonetičari, ali i psiholozi, neurolozi, psihijatri i dr.\n\nLingvistika i fonetika (psiholingvistika, neurolingvistika, kognitivna lingvistika, klinička lingvistika i fonetika, sociolingvistika, lingvistička \npragmatika itd.) znanstvene su discipline koje stavljaju u fokus svojih teorijskih i praktičnih istraživanja upravo različite aspekte \nkomunikacije jezikom i govorom, vodeći se znanstveno utemeljenim opisom i analizom, od samih strukturnih karakteristika jezika i \ngovora pa do različitih oblika njihove upotrebe u produkciji i percepciji, u različitim medijima – verbalnom ili vizualnom, u \njednojezičnosti i višejezičnosti, kako kod osoba bez jezično-govornih poteškoća tako i kod osoba kod kojih su jezik i govor na neki način \noštećeni.\n\nTreba POSEBNO istaknuti da je potpuno neprihvatljivo bavljenje logopedskom djelatnošću (u najširem značenju koje se implicira u II. \nPoglavlju ovog Nacrta zakona) omogućiti/ozakoniti kao isključivo pravo logopeda upravo na temelju prethodno navedenih činjenica, a \nto je da se jezikom, jezičnom komunikacijom i govorom teorijski i primijenjeno bave prije navedene discipline, tako da je u tom smislu \nNUŽNA IZMJENA Nacrta zakona!\n\nSasvim su neprihvatljivi sljedeći navodi iz predloženog teksta koji upućuju na apsolutnu ekskluzivnost logopeda u bavljenju \nkomunikacijskim i jezično-govornim odstupanjima ili poteškoćama:\n\n- Kao glavno obilježje poremećaja iz spektra autizma označava se upravo poremećaj u području komunikacije, što pripada u područje\n djelovanja isključivo magistara logopedije.\n\n- Magistri logopedije kao stručnjaci za rad u području (re)habilitacije patologije komunikacije (verbalne i neverbalne), glasa, jezika, \ngovora, hranjenja, gutanja i slušanja, svojim kompetencijama stečenim obrazovanjem, jedini omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete.\n\nNaime, u navedenim razdjelima sasvim je razvidno da je riječ o poremećajima i patologijama koje ulaze i u područje drugih disciplina i \ndrugih stručnjaka za koje oni također imaju obrazovanjem stečene kompetencije. Primjerice, propisati da osobe na spektru autizma \nulaze u isključivu djelatnost magistra logopedije posve je neodrživo kada znamo da za tu vrstu poremećaja (ali i druge) psiholozi te \nedukacijski rehabilitatori također imaju obrazovanjem stečene relevantne kompetencije. Iz drugoga je razdjela razvidno da je riječ o \nrazličitim tipovima poremećaja za koje ZASIGURNO logopedi ne mogu biti jedini stručnjaci te da je upravo kod tako navedenih \nporemećaja nužna i neizostavna suradnja različitih stručnjaka i disciplina kako bi se postigao što bolji učinak u pružanju zdravstvene usluge.  \nIz dijela teksta koji se odnosi na ... POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI može se krenuti od sljedećeg citata koji \npovezuje načelnu primjedbu s praktičnim učincima koje takvo  shvaćanje implicira:\nNavedena je (logopedska!) djelatnost usmjerena na otkrivanje i otklanjanje svih spomenutih poremećaja, a ostvaruje se kroz postupke\n prevencije, dijagnostike, terapije i protetike, kao i savjetodavnoga rada i edukacije. (str. 5. Nacrta zakona)\nU poglavlju II. LOGOPEDSKA DJELATNOST, Članak 3.3 stoji: \n Logopedska djelatnost obuhvaća: \n prevenciju, probir i savjetodavni rad \n logopedsku dijagnostiku \n logopedsku terapiju i savjetovanje \n evaluaciju terapijskog rada.\n\nA prije toga, u Čl. 2. opisana su značenja navedenih pojmova:\n1) prevencija, probir i savjetodavni rad jest javni rad magistara logopedije usmjeren na upoznavanje javnosti s poremećajima socijalne \nkomunikacije, glasa, jezika, govora, specifičnih poremećaja učenja, oštećenjima sluha \n2) logopedska dijagnostika jest utvrđivanje komunikacijskih, jezičnih, govornih i glasovnih sposobnosti i potencijala pojedinca, primjena \ndiferencijalnih dijagnostičkih postupaka, procjena razvijenosti (pred)vještina i vještina čitanja, pisanja kao i procjena (pred)matematičkih \nvještina, odnosno specifičnih poremećaja učenja, procjena potrebe rehabilitacije slušanja, funkcionalna dijagnostika slušanja, procjena\n komunikacijskih poremećaja te poremećaja glasa, jezika i govora, orofacijalna miofunkcionalna procjena, procjena sposobnosti gutanja i\n hranjenja, procjena kvalitete glasa, procjena složenih komunikacijskih potreba, odabir metoda i uporaba potpomognute komunikacije i \nprimjerenih oblika asistivne tehnologije te planiranje logopedskih postupaka, postavljanje logopedske dijagnoze i pisanje logopedskog \nnalaza \n4) evaluacija terapijskog rada jest procjena učinka svih logopedskih i drugih postupaka i tretmana koji se odnose na pojedinca i/ili \ngrupe \n\nDakle, ne ulazeći u područje aktivnosti kvalificiranih logopeda  logopedska terapija i savjetovanje (Članak 3.3 ), a na temelju \nprethodnih argumenata (postojanje spomenutih stručnjaka/eksperata u pojedinim aspektima područja interesa i problema kojima se \nbavi i logopedija kao posebna disciplina unutar hrvatske znanstvene i obrazovne zajednice) treba zakonski također predvidjeti i \nsudjelovanje tih stručnjaka u poslovima obuhvaćenim trima točkama Čl. 3.3. Nacrta – prevenciji, probiru i savjetodavnom radu; \ndijagnostici – utvrđivanju komunikacijskih, jezičnih, govornih i glasovnih sposobnosti i potencijala pojedinca te u evaluaciji terapijskog \nrada. Naime, to je jedini način da se postigne sustavan i obuhvatan uvid i pristup navedenim poslovima jer svaki od stručnjaka – \npsiholog, edukacijski rehabilitator, otorinolaringolog, neurolog, fonetičar, lingvist i drugi nedvojbeno mogu pridonijeti usustavljivanju i \ncjelovitu pristupu navedenim poslovima. \n\nStoga je NEPRIHVATLJIV tekst u Čl. 4. Poglavlja III. UVJETI ZA OBAVLJANJE LOGOPEDSKE DJELATNOSTI \nČlanak 4. Pravo na obavljanje logopedske djelatnosti ima magistar logopedije koji ima odobrenje za samostalan rad i upisan je u \nRegistar magistara logopedije Hrvatske komore logopeda.\nOvdje bi umjesto “logopedske djelatnosti“ trebalo stajati „logopedske prakse“.\n\nI konačno – primjereniji naziv za ovako koncipiran Nacrt prijedloga zakona o logopedskoj djelatnosti – bolje bi bilo: Zakon o \nlogopedskoj praksi, što uostalom potvrđuje sam tekst u poglavljima III: UVJETI ZA OBAVLJANJE LOGOPEDSKE PRAKSE i V. \nORGANIZACIJSKI OBLICI LOGOPEDSKE DJELATNOSTI, gdje je to izrijekom navedeno, a to su članci: 8., 9., 10., 11., 12., 13., 14., 15., 16., 17., 18., 19., 20.  \n\nZaključno, ovakav nacrt Zakona koji isključuje sve stručnjake koji su neophodni u čitavom procesu – od prevencije do terapije i \nrehabilitacije osoba s jezičnim, komunikacijskim, govornim i slušnim poteškoćama i poremećajima te koji samim time negira \nmultidisciplinarnost kao jedan od temeljnih suvremenih preduvjeta uspješnog znanstvenog, a potom i praktičnog pristupa određenom \nzdravstvenom problemu pokazuje nedovoljnu promišljenost i nužnost obuhvatna i cjelovita pristupa pri njegovu sastavljanju. Stoga \napeliramo da se pri sastavljanju predloženoga Zakona uključe relevantni spomenuti stručnjaci te da doista regulacija logopedske \ndjelatnosti (prakse) bude utemeljena na nužnim multidisciplinarnim temeljima. \n\ndoc. dr. sc. Daniela Katunar, pročelnica Odsjeka za lingvistiku"]
[55,"MARINA OLUJIĆ TOMAZIN","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Ovaj zakon već jako dugo čeka da ugleda svjetlo dana i konačno definira logopedsku djelatnost, po uzoru na razvijenije zemlje. Vjerojatno smo svi svjesni da je put od prepoznate potrebe za nekim zakonom do njegovog konačnog usvajanja dugotrajan i trnovit. Unatoč trudu mnogih generacija logopeda, zakon tek sada uspijeva dobiti zasluženi prostor. Nažalost, prilično kasnimo, a posljedice tog kašnjenja su itekako vidljive. Naime, u međuvremenu je logopedija postala vrlo tražena struka, prepoznata od strane korisnika i nužna, a i tržišno vrjednija. Time je postala primamljiva i mnogim drugim srodnim ili manje srodnim strukama koje su postupno širile svoje djelatnosti prema onima koje su traženije i vrjednije na tržištu. Očekivano jer nije bilo zakona koji bi logopedsku djelatnost zaštitio.\nNo predloženi zakon ne definira zakon samo vanjske, nego i jednako nužne unutarnje granice. I vanjske i unutarnje granice su prijeko potrebne za održanje i podizanje kvalitete logopedske djelatnosti. Savjetujem i ostalim strukama da svoju kvalitetu osiguraju i zaštite zakonom.\n\nIskreno podržavam ovaj zakon.\n\ndr. sc. Marina Olujić Tomazin, logoped i psiholog, viša asistentica na Odsjeku za oštećenja sluha, ERF"]
[56,"ANA DOŠEN","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Poštovani,\npodržavam donošenje Zakona o logopedskoj djelatnosti jer je ključan za osiguranje sigurnosti korisnika i visoke kvalitete usluga. Zakon propisuje standarde obrazovanja i kontinuiranog stručnog usavršavanja, što omogućuje da logopedi budu adekvatno educirani i spremni primjenjivati najnovije dijagnostičke i terapijske metode. Također, jasno definira opseg djelatnosti i etičke standarde, čime se osigurava da logopedi djeluju u najboljem interesu korisnika, pružajući im stručnu i sigurnu skrb u skladu s najvišim profesionalnim normama.\n\nAna Došen, mag. logoped."]
[57,"LUCIJA BREZAK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Poštovani, \n\nNacrt prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti nije usklađen sa Zakonom o zdravstvenoj zaštiti (NN 100/18, 125/19, 147/20, 119/22, 156/22, 33/23, 36/24) prema kojemu su u čl. 155, st. 2 uz ostale struke navedeni i fonetičari kao zdravstveni radnici. Dakle, zdravstvenim radnicima smatraju se i logopedi, medicinski tehnolozi, biotehnolozi i biomedicinski inženjeri, biolozi u zdravstvu, klinički psiholozi, medicinski fizičari, fonetičari i nutricionisti ako obavljaju zdravstvenu djelatnost u procesu dijagnostike i liječenja. Zdravstveni radnici osposobljavaju se školovanjem u punoj nastavnoj satnici teorijske i praktične nastave, kojom se postižu ishodi učenja i stječu kompetencije.  Kao dodatni argument navodim komentar doc.dr.sc. Diane Tomić u kojem je izneseno mišljenje prof. dr. sc. Roberta Trotića prim. dr. med. predsjednika Europske federacije audioloških društava, dostupno na sljedećoj poveznici https://ffzghr-my.sharepoint.com/:b:/g/personal/\ndtomic_m_ffzg_hr/Efe1qIpQM05MmMYPfCiYYw8BbLupKf3\nTsSltjeyJ5IWcjA?e=R2HyQf."]
[58,"ANA VIDOVIĆ ZORIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Poštovani,\nS obzirom na velik broj govornih, jezičnih i općih komunikacijskih poteškoća u Hrvatskoj, ali i u svijetu, što je, dakako, prepoznato i u ovome Zakonu, pozdravljam njegovo donošenje. Ipak, kao voditeljica Odjela za fonetiku pri Hrvatskome filološkom društvu, prepoznajem i određene propuste u ovome Nacrtu. Također, želim upozoriti i na moguće štetne posljedice koje bi donošenje ovoga Zakona moglo imati, prvenstveno na kvalitetu pružanja usluge rehabilitacije osoba s govornim i jezičnim teškoćama, što i jest najvažniji i krajnji cilj ovoga Nacrta, ali i na druge struke koje također sudjeluju u djelatnostima navedenima u Nacrtu. Nedostaci koje prepoznajem jesu sljedeći:\n1. Tvrdnja navedena u dijelu Nacrta „II. Ocjena stanja i osnovna pitanja koja se trebaju urediti Zakonom te posljedice koje će donošenjem zakona proisteći“ prema kojoj „magistri logopedije kao stručnjaci za rad u području (re)habilitacije patologije komunikacije (verbalne i neverbalne), glasa, jezika, govora, hranjenja, gutanja i slušanja, svojim kompetencijama stečenim obrazovanjem, jedini omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete nije u skladu sa stvarnim stanjem u RH. Naime, dio navedenih djelatnosti koje se odnose na rehabilitaciju slušanja i govora također već desetljećima obavljaju i fonetičari, a mnogi od njih zaposleni su u svjetski cijenjenim institucijama i centrima za slušne i govorne poremećaje, od kojih je najpoznatiji Centar „Suvag“. Nadalje, studij fonetike obrazuje fonetičara, koji  je, prema standardu zanimanja HKO-a (https://hko.srce.hr/registar/standard-zanimanja\n/detalji/542) „stručnjak koji ima znanja za cjelovito neuralno, kognitivno, biomehaničko i akustičko razumijevanje govornoga procesa“, a radit će „u obrazovnom, rehabilitacijskom, medijskom ili umjetničkom te znanstveno-istraživačkom okruženju samostalno ili u interdisciplinarnim timovima. Iz navedenog je razvidno da je fonetičar itekako visokokvalificirani stručnjak osposobljen za obavljanje dijela djelatnosti koji su ovim Nacrtom definirane kao ISKLJUČIVO“ logopedske. No osim fonetičara, za kvalitetno obavljanje navedenih djelatnosti prema najvišim standardima potrebna  je suradnja i s mnogim drugim visokospecijaliziranim stručnjacima (audiolozima, fonijatrima, otorinolaringolozima, psiholozima, edukacijskim rehabilitatorima, lingvistima, pedagozima…). Osim što navedena tvrdnja ne odgovara stvarnome stanju, jasno je i to da je u izravnoj suprotnosti s iznimno važnim dokumentom RH – Standardom zanimanja Hrvatskog kvalifikacijskog okvira. Stoga predlažem da se iz Nacrta izostavi riječ „jedini“, a doda konstrukcija „u suradnji s ostalim kvalificiranim strukama“, što bi glasilo: „Magistri logopedije kao stručnjaci za rad u području (re)habilitacije patologije komunikacije (verbalne i neverbalne), glasa, jezika, govora, hranjenja, gutanja i slušanja, svojim kompetencijama stečenim obrazovanjem, u suradnji s ostalim kvalificiranim strukama (navesti koje su to) omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete.“\n2. Definiranje logopeda kao jedinog stručnjaka za rehabilitaciju govora, slušanja i jezika u suprotnosti je i sa Zakonom o zdravstvenoj zaštiti (NN 100/18, 125/19, 147/20, 119/22, 156/22, 33/23, 36/24) čl. 155, st. 2, koji uz ostale struke navodi i fonetičare kao zdravstvene radnike. \n3. Spornim nalazim i definiciju prema kojoj je  logopedska dijagnostika „utvrđivanje komunikacijskih, jezičnih, govornih i glasovnih sposobnosti i potencijala pojedinca“ (Članak 2, (1) 2)) – navedeno uopće nije djelatnost logopeda, nego drugih govorno-komunikacijskih i jezičnih stručnjaka (nastavnika jezika, fonetičara, lingvista), a navedenom definicijom njih se isključuje u obavljanju djelatnosti zajamčenih kvalifikacijama za koje su osposobljeni i opisanih standardom zanimanja (za fonetičara vidjeti na https://hko.srce.hr/registar/standard-zanimanja/\ndetalji/542). Logoped je naime osposobljen za rad s osobama s poremećajima govora i jezika (dakle, otklonom od tipičnog), a procjena općih govornih vještina (artikulacijskih, glasovih, prozodijskih i sl. obilježja, poštivanja ortoepske norme, govorničke vještine, estetika u govoru i sl.) u tipičnome govoru bez poremećaja u domeni je filologa-fonetičara – temeljem ishoda osiguranih studijem fonetike, a kojih nema u ishodima studija logopedije. \nIz svega navedenog smatram iznimno spornim definiranje navedenih djelatnosti (prevenciju, probir i savjetodavni rad; (logopedsku) dijagnostiku; (logopedsku) terapiju i savjetovanje; evaluaciju terapijskog rada) opisanim u  Članku 2 (1) u ovome Nacrtu kao isključivo logopedskih. Razlog je što se na taj način iz tržišta rada isključuje druge kvalificirane stručnjake za obavljanje poslova za koje su stekli sve potrebne kvalifikacije, što nije u skladu niti s hrvatskim niti EU zakonskim okvirom. Još važnije, isključuju se resursi u obliku specifičnih vještina i znanja kojima takve struke rehabilitaciji mogu pridonijeti, što u konačnici šteti upravo osobama s govornim poremećajima. \n\nSrdačan pozdrav,\ndoc. dr. sc. Ana Vidović Zorić,\nvoditeljica Odjela za fonetiku HFD-a"]
[59,"ANA MATIĆ ŠKORIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Poštovani, \nkao logoped koji uvijek podržava multidisciplinarnost u istraživačkome radu, pa i usku suradnju u kliničkome (sve prema potrebama samoga klijenta), i dalje smatram da je zakon koji će regulirati logopedsku djelatnost nužan. Na jednak je način logopedija regulirana na razini svijeta i Europe, kako je već nekoliko puta naglašeno u komentarima. Pozivanje na samo jedan aspekt rada drugih struka ili samo na jednu metodu nije adekvatan (niti logički valjan) argument protiv zakona. Logoped je školovani stručnjak koji se, osim glasovno-govornim poremećajima, bavi i komunikacijskim i jezičnim poremećajima, specifičnim teškoćama učenja, oštećenjima sluha, poremećajima gutanja i hranjenja, a tako nije samo u Hrvatskoj, već i u ostatku svijeta. Cilj je nakon više desetljeća rada i istraživanja napokon jasno definirati ulogu logopeda i djelokrug logopedske djelatnosti. Svim srcem želim da sve buduće rasprave budu konstruktivne, da se vode u pozitivnom tonu i da pritom svi dionici na umu imaju etički adekvatno postupanje i dobrobit klijenata. \nSrdačno,\ndoc. dr. sc. Ana Matić Škorić"]
[60,"TOMISLAV RADOŠEVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Podržavam nacrt prijedloga zakona o logopedskoj djelatnosti jer uređuje djelatnost struke koju prepoznaju brojna udruženja, između ostalih European Speech and Language Therapy Association, American Speech, Language and Hearing Association te International Association of Logopedics and Phoniatrics.\n\nLogopedi u Hrvatskoj završavaju studij od 300 ECTS bodova i kao takvi stručni su za prevenciju, probir, dijagnostiku i terapiju poremećaja komunikacije, jezika, govora, glasa, hranjenja i gutanja, slušanja, čitanja, pisanja te računanja. Suvremena logopedska djelatnost nije ograničena na jednu metodu već se kontinuirano unapređuje kroz znanstvena istraživanja koja su preduvjet prakse temeljene na dokazima (znanstveno polje logopedija s četiri grane: komunikacijski i jezični poremećaji i specifične teškoće učenja, glasovno-govorni poremećaji, oštećenja sluha, poremećaji gutanja i hranjenja). \n\nTomislav Radošević, mag. logoped., član posebne radne skupine European SLT Day & Webinars, European Speech and Language Therapy Association"]
[61,"TAMARA ŽIVKOVIĆ IVANOVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Regulacija logopedske djelatnosti kroz zakon osigurat će standard i podizanje kvalitete usluge naših korisnika. Donošenje Zakona o logopedskoj djelatnosti smatram opravdanim i korisnim i ne mislim da isključuje rad stručnjaka različitih \nprofila nego pozicionira i jasno definira ulogu i doseg rada logopeda."]
[62,"IVA DODIG","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Ne slažem se s interpretacijama koje tvrde da ovaj zakon isključuje druge struke. Ovaj zakon će pomoći definirati gdje jedna struka počinje, a gdje druga završava. Naprotiv, smatram da zakon pruža prijeko potrebnu priliku za zaštitu logopedske djelatnosti tako što jasno definira da ju smije obavljati isključivo logoped s odgovarajućom stručnom spremom, koji je često i dodatno educiran za to specifično područje. Logopedi se na našem uvaženom fakultetu obrazuju da korisnicima i njihovim obiteljima pristupaju individualno, cjelovito i holistički, koristeći se stručnim i znanstveno utemeljenim metodama u dijagnostici, terapiji i savjetovanju. Cilj ovog zakona nije monopolizacija tržišta, već zaštita struke i korisnika od neadekvatnih, neprofesionalnih i nepotpunih usluga. Također, zakon ne isključuje multidisciplinarnost, već je upravo podržava, osiguravajući jasnu ulogu logopeda u timskom radu."]
[63,"TIHANA KOVAČEVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Ovim zakonom automatski bi se isključile druge srodne struke te tvrdim da bi radi toga on mogao postati opasan za naše opće zdravstvo. Multidisciplinarnost, koja se potiče u ostatku Europe i svijeta, te je izrazito bitna u suvremenom društvu se kompletno zanemaruje. Time dovodimo u pitanje i kvalitetu usluge koju korisnici na koncu dobiju, te također i adekvatan pristup istoj.  Ovaj zakon je potencijalno opasan i  radi nepoštivanja Europskih normi i direktiva koje smo dužni poštovati, dovodi u pitanje i vrlo osjetljive struke i područja u zdravstvu. Kao veliku boljku ovog zakona vidim i manjak plana za rješavanje problema deficitarnosti kao i što boljih uvjeta i veće pomoći potrebitima. \nObzirom da radim u školstvu, svjesna sam sve veće količine djece kojima je potrebna pomoć pri učenju u raznim oblicima. Pitam se što će se dogoditi sa tisućama učenika koji više neće imati mogućnost primati pomoć niti imati gdje odlaziti na bilo koju vrstu terapije?"]
[64,"MARIA ELENA BRUSIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Zakon implicira iskljucivost drugih srodnih struka te je time potencijalno opasan za hrvatsko zdravstvo. Dovodi u pitanje adekvatan pristup i kvalitetu pruzene usluge korisnicima na koncu jer implicitno zanemaruje multidisciplinarnost, koja je trend danasnjice koji se sve vise potice u ostatku Europe. Time biva potencijalno opasan i putem nepostivanja Europskih normi i direktiva koje smo duzni postivati, te dovodi i odgovornost vrlo osjetljive struke i podrucja u zdravstvu (s obzirom na korisnike), u pitanje. Takodjer, sadrzaj ovog Zakona ne predstavlja u potpunosti jasan plan koji bi za cilj trebao imati rjesavanje problema deficitarnosti i sto bolje i vece pomoci           potrebitima. Dapace, dovodi to isto u pitanje, s obzirom na prethodno navedeno.\nKao profesor smatram da bi donošenje ovog zakona bilo zaista sramotno i ne razumijem kako država i logopedi imaju obraza stvarati ovakav monopol na  tržištu. Radim u područnoj školi u koju školski logoped niti ne dolazi, što bi trebali svi roditelji djece sa poteškoćama u artikulaciji? Stotine, ako ne i tisuće,   roditelja će ostati bez prijeko potrebne pomoći za.  svoju djecu a sve samo zbog nečijeg ega. Više        nego sramotno ukoliko ovaj Zakon prođe."]
[65,"MATEJA GABAJ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Zakon o logopedskoj djelatnosti definira djelokrug kompetencija magistra logopedije kao stručnjaka u pružanju usluga u području (re)habilitacije poremećaja komunikacije, jezika, govora, glasa, slušanja, čitanja i pisanja, hranjenja i gutanja. Takav zakon je od ključne važnosti za suvremenu znanstvenu i stručnu disciplinu logopedije, kako za zaštitu struke, tako i za pružanje najbolje podrške i skrbi krajnjim korisnicima usluga. Osobno mi se sviđa što se ovim Zakonom određuje i znanstveni rad kao temelj visokokvalitetne kliničke prakse logopeda."]
[66,"BISERKA BELUHAN GRGEC","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Podržavam donošenje Zakona o logopedskoj djelatnosti, smatrajući ga od velikog interesa kako za struku tako i za sadašnje i buduće korisnike naših usluga. Zakon o logopedskoj djelatnosti bi napokon  trebao  osigurati regulaciju i standarde  koji garantiraju kvalitetu pruženih usluga."]
[67,"DALIBOR MATKOVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Još nitko nije postavio pitanje zbog čega se pokušava donijeti ISTI zakon kada je prošle godine Vlada odbila Prijedlog zakona o logopedskoj djelatnosti.\n\nhttps://socijaldemokrati.hr/vlada-odbila-prijedl\nog-zakona-o-logopedskoj-djelatnosti/"]
[68,"MAIDA ARSLANAGIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Podržavam zakon koji mi logopedi već jako dugo čekamo. Konačno formiranje \nzakona prijeko je potrebno za dobrobit  naše struke, ali i svih sadašnjih i budućih korisnika naših usluga koji zaslužuju adekvatnu i profesionalnu podršku stručnjaka- logopeda."]
[69,"JELENA GLIGORA SEGEDI","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Poštovani,\npozdravljam donošenje Zakona o logopedskoj djelatnosti, pozdravljam reguliranje spomenute profesije kao i reguliranje pružanja usluga osobama s komunikacijskim i jezično-govornim odstupanjima."]
[70,"ANA LEKO KRHEN","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","ANA LEKO KRHEN, Odsjek za logopediju, Edukacijsko-rehabilitacijski fakultet\nDonošenje ovog zakona može značajno unaprijediti kvalitetu logopedskih usluga i osigurati bolju podršku osobama s poremećajima glasa, govora, jezika, čitanja, pisanja, komunikacije, hranjenja i gutanja. Poticanjem kontinuiranog obrazovanja i usavršavanja logopeda, ovaj zakon će doprinijeti primjeni najnovijih znanstvenih saznanja i metoda u praksi.Regulacija logopedske djelatnosti može doprinijeti boljem pristupu uslugama, posebno za ranjive skupine koje često nemaju adekvatnu podršku. Zakon bi mogao olakšati suradnju između logopeda i drugih zdravstvenih i obrazovnih stručnjaka, što je važno za holistički i interdisciplinarni pristup rehabilitaciji."]
[71,"SENIJA BAŠIĆ-GOJA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Podržavam ovaj Zakon kojim će se konačno logopedska djelatnost postaviti u regulirane zakonske okvire i time zaštititi sve nas logopede koji godinama radimo predano,  savjesno i etično, na dobrobit svih onih kojima pružamo  stručnu pomoć.  Zakonska regulativa je također važna i korisnicima naših usluga  kako bi se jasno definirale kompetencije logopedske struke i razgraničile se u okvirima interdisciplinarnosti, a time se zaštitili od mogućih posljedica djelovanja pojedinaca iz srodnih struka koji zbog deficita logopeda dobivaju priliku za sebe i prelaze granice svojih kompetencija. Kao logoped s dugogodišnjim iskustvom, od kojih zadnje 23 godine u privatnoj praksi, svjedočim mnogim takvim primjerima, koji se zbog neuređenog sustava i nepostojanja zakonske regulative prešutno toleriraju i sve više postaju pravilo nego izuzetak. I sada, kad smo mi logopedi konačno stigli nadomak toliko dugo iščekivanog Zakona, odjednom se podigla  velika \"bura i nevera\", i brojni srodni  (i nesrodni) stručnjaci osjećaju se prozvani da se referiraju na njegov sadržaj. I svi se zdušno trude kritizirati, optuživati, osporavati pojedine stavke Zakona, uz raznorazne argumente, citate, nerijetko čak i znanstvene ekspertize. Sve je to vrlo simptomatično i može značiti samo jedno - da smo na pravom putu..."]
[72,"MARTINA STARČEVIĆ PERICA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Podržavam donošenje Zakona o logopedskoj djelatnosti koji će napokon regulirati rad stručnjaka\n ali i štiti prava korisnika logopedskih usluga. \nOvaj zakon veliki je korak naprijed kako za logopede tako i za njihove pacijente \njer će osigurati standarde koji garantiraju kvalitetu usluge."]
[73,"DANIELA CVITKOVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Sveučilište u Zagrebu Edukacijsko – rehabilitacijski fakultet, Vijeće studija Edukacijska\nrehabilitacija\n\nOvaj komentar odnosi se na dio Zakona u kojem se navodi: „Kao glavno obilježje\nporemećaja iz spektra autizma označava se upravo poremećaj u području\nkomunikacije, što pripada u područje djelovanja isključivo magistara logopedije.”\nOvaj dio zakona smatramo problematičnim iz nekoliko razloga. Poremećaj iz spektra\nautizma je sveobuhvatni razvojni poremećaj/stanje koje obuhvaća niz razvojnih\ndimenzija i funkcioniranje osobe u različitim aspektima njenog života. Nazvati ga\nkomunikacijskim poremećajem je pojednostavljivanje potreba za podrškom koju ove\nosobe imaju. Podrška osobama s ovom dijagnozom treba uključivati tim različitih\nstručnjaka (edukacijskih rehabilitatora, psihologa, logopeda, učitelja, psihijatara,\nliječnika različitih specijalizacija itd.). Osim navedenog, neodgovorno je,\nneprofesionalno i neetički tvrditi da bi se jednom populacijom osoba s\ninvaliditetom trebala baviti isključivo jedna struka što ovako napisani tekst implicira. Isto\ntako, jedna struka ne može imati monopol nad razvojnim područjem – u ovom slučaju\nradi se o komunikaciji koja je područje bavljenja stručnjaka različitih profila.\n \nIzv.prof.dr.sc. Daniela Cvitković,\nVoditeljica Vijeća studija Edukacijska rehabilitacija\nSveučilište u Zagrebu\nEdukacijsko – rehabilitacijski fakultet"]
[74,"IVANA LUKIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Podržavam nacrt prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti. Smatram da je krajnje vrijeme da se logopediju kao struku zaštiti, a ponajviše zbog \"prodiranja\" ostalih struka koje bi željele preuzeti logopedsku djelatnost. Zamjerka ovom nacrtu je to što se praktički ne spominju logopedi u sustavu odgoja i obrazovanja što mi nije jasno. Vjerujem i nadam se da će se ta greška ispraviti jer je donošenje potpunog Zakona neophodno."]
[75,"INES GALIĆ-JUŠIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Ines Galić-Jušić, logopedinja, voditeljica jednog od prvih privatnih logopedskih kabineta u RH, Logokor d.o.o., doktorica znanosti iz znanstvenoga područja interdisciplinarnih znanosti, znanstvenoga polja kognitivnih znanosti, autorica  i koautorica nekoliko knjiga i priručnika iz područja logopedije, dobitnica Priznanja Hrvatskog logopedskog društva za doprinos razvoju logopedske znanosti i prakse 2022. godine.\n\nPodržavam donošenje ovog zakona, smatram  ga društvenim ugovorom, ne samo u značenju suvremenog prava, već i u njegovu povijesnom kontekstu kao važan doprinos sporazumu kojim“ slobodni pojedinci napuštaju prirodno stanje i uspostavljaju građansko društvo, odnosno državu radi zaštite svojih prirodnih prava“(definicija društvenoga ugovora iz Hrvatske enciklopedije). Za svaku je ljudsku djelatnost donošenje takve vrste zakona od nesagledive koristi. Logopedija i logopedi čekaju ga barem jedno desetljeće, mnogi od njih zdušno rade na korist svima da ugleda svjetlo dana. Velika je radost čitati njegove alineje, a  ne nazvati ga revolucionarnim za struku logopeda i njihovih korisnika kao i za čitavu zajednicu, čak i uz  neke primjedbe ili nejasnoće, mislim da bi bilo preskromno."]
[76,"IVANA ŠIMIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Edukacijsko-rehabilitacijski fakultet, Odsjek za logopediju. Zakon o logopedskoj djelatnosti predstavlja osnovu za pravilno funkcioniranje ove profesije. Njime se regulira rad stručnjaka, čime se štite interes i prava korisnika logopedskih usluga. On je ne samo potreban nego i neophodan."]
[77,"IVANA BANJAN BAKETIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Podržavam predugo očekivano donošenje Zakona o logopedskoj djelatnosti! Smatram da je to izrazito važno  za sve logopede u RH kao i za naše pacijente (za dodatno priznanje naše struke, daljnjih koraka konačnog osnivanja Hrvatske komore logopeda i baze registriranih logopeda, te  pružanje što kvalitetnijih logopedskih usluga našim krajnjim korisnicima/pacijentima)."]
[78,"MATEJA LJUBEK ČEGEC","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Nacrt prijedloga zakona o logopedskoj djelatnosti podržavam (iako su potrebne određene dopune i izmjene) jer je donošenje ovog Zakona izrazito važno za struku kako bi se osigurala i pružila kvalitetnija usluga, te poboljšala interdisciplinarnost kroz jasnu specifikaciju uloga svakog stručnjaka."]
[79,"PETRA MIKUŠ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Poptuna podrska dugocekivanom zakonu koji ce zastitit struku i korisnike."]
[80,"ADELA PARAĆ KUKEC","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Smatram da je Zakon o logopedskoj djelatnosti neophodan u svrhu ostvarivanja potvrde digniteta i prva struke, kao i slobode ne od nečega, već slobode za nešto na što se svjesno odlučujemo i profesionalno obvezujemo."]
[81,"KATICA PUŠKARIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","PODRŽAVAM NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI, a komentari i sugestije, kako svih sudionika u e-savjetovanju, tako i moji, trebali bi doprinijeti boljoj kvaliteti samog Zakona, čija jedina svrha bi trebala biti - kako korisnicima logopedske usluge osigurati stručnu i kvalitetnu uslugu. \n\nIz nekih komentara fonetičara, iščitava se kako će Zakon o logopedskoj djelatnosti biti ugroza za njihovu logopedsku djelatnost!? \nJe li i dosad bilo moguće da se na raspisano radno mjesto LOGOPEDA zaposli fonetičar? Mislim da je odgovor NE. Ako je odgovor DA, treba li nastaviti s takvom krivom praksom? Radi li negdje LOGOPED na radnom mjestu FONETIČAR? Ako radi, to je kriva praksa, kao i obrnuto.\n\nHrvatska udruga fonetičara, objavljeno u Teleskopu ovih dana...upozorava hrvatsku javnost...da se Nacrtom Prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti, usvoji li se...krše njihova ustavna prava na rad u skladu sa stečenom diplomom..., pa između ostaloga navode kako fonetičari rehabilitatori slušanja i govora rade u zdravstvenim ustanovama poput..., centrima za odgoj i obrazovanje poput Slave Raškaj...\nViše godina sam radila na radnom mjestu logopeda u Centru za odgoj i obrazovanje Slava Raškaj pa bi u interesu javnosti bilo važno reći, kako su fonetičari u tom centru zaposleni na radna mjesta AUDIOREHABILITATORA, po staroj sistematizaciji koja je ostala još iz vremena SFRJ kada je Centar obrazovao gluhu i nagluhu djecu, a pošto se u Centru, tada kad su zaposleni i sada, obrazuju djeca s različitim, većim teškoćama, fonetičari nisu mogli raditi kao audiorehabilitatori jer djece za rehabilitaciju slušanja nije bilo, stoga su bez potrebnog obrazovanja i znanja radili s djecom iz spektra, mentalnim teškoćama, sindromima..., znači radili su kao priučeni logopedi, možda i edukacijski rehabilitatori, dok u međuvremenu nisu stekli kakve-takve kompetencije za rad s djecom koja imaju teškoće. \nJe li se ovdje mislilo o dobrobiti djece? Treba li podržavati ovakve primjere?\n\nKatica Puškarić, mag.logoped, preko 30 godina staža na radnom mjestu logopeda:\nu više vrtića Grada Zagreba, u spomenutom Centru za odgoj i obrazovanje Slava Raškaj, \ndugi niz godina nositeljica samostalne logopedske djelatnosti"]
[82,"MAJA ILIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Podrzavam NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI. Istina je da se spomenute struke u POJEDINIM dijelovima preklapaju s logopedijom,ali je isto tako istina da svaka struka ima granice svog podrucja koje proizlaze iz kompetencija stecenih skolovanjem. Apsolutno podrzavam interdisciplinarnost i suradnju srodnih struka, ali onu interdisciplinarnost gdje svaki sudionik daje doprinos koji proizlazi iz njegove domene strucnosti, ne one u kojoj radi posao druge struke. Zakonom bi se u logopediji to napokon reguliralo."]
[83,"MAŠA JAKUBIN","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Podržavam i smatram izrazito važnim da zakon o logopedskoj djelatnosti konačno bude donesen."]
[84,"VJEKOSLAVA SOŠIĆ ŽUŽA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Osoba sam oštećena sluha (duboka obostrana gluhoća dijagnosticirana mi je u 11. mjesecu života kao posjedica toksičnosti lijeka). Ukratko: prelingvalno gluha tj. oglušila sam prije no što sam usvojila osnove govora i jezika. Od najranije sam dobi uključena u rehabiitaciju slušanja i govora. Za održavanje kvalitete govora rehabilitacija mi je potrebna i dan danas, no ona mi je uskraćena budući me logopedi koji rade u zdravstvenim ustanovama (Istra) odbijaju primiti, ali i onako nisu osposobljeni isčitati audiogram niti provoditi rehabiitaciju slušanja i govora kao što to čine fonetičari rehabilitatori. Stoga, donositi zakon kojim se naglašava da su logopedi JEDINI stručnjaci u rehabilitaciji govora, sluha i slušanja je NEISTINA a zakon je time štetan za sve osobe oštećena sluha koji koriste slušna pomagala ili imaju umjetnu pužnicu jer naše rehabilitatore (fonetičare) briše iz sustava."]
[85,"GORDANA HRŽICA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","ODSJEK ZA LOGOPEDIJU, Edukacijsko-rehabilitacijski Fakultet, PROČELNICA. Ovaj dugo čekani zakon napokon regulira logopedsku profesiju, propisujući tko, na koji način i pod kojim uvjetima može pružati logopedsku uslugu te kako ta osoba treba biti primarno i dodatno obrazovana. Time će se značajno unaprijediti kvaliteta i način rada logopeda te dodatno osigurati da krajnji korisnik logopedske usluge dobije uslugu kompetentnog stručnjaka. S obzirom na to da su korisnici ranjive skupine, to je posebno važno. Svi korisnici moraju imati pravo na stručnjaka dobro obrazovanog u svim područjima rada logopeda, s prikladnom razinom obrazovanja u čitavom rasponu poremećaja, s dovoljno sati kliničkih vježbi i stručne prakse te s propisanim procedurama cjeloživotnog obrazovanja. Također, moraju imati mogućnost zaštite od neprikladnog rada. Sve to ovim se zakonom omogućuje te je on veliki korak naprijed za logopedsku profesiju."]
[86,"DIJANA TEŽAK STRAHONJA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Ogromna podrška za konačno formiranje \n prijeko potrebnog zakona za dobrobit \n logopedske struke i svih korisnika \nlogopedskih usluga u budućnosti."]
[87,"DALIBOR MATKOVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Rijetko kada sam pročitao toliko nesuvislih konstrukcija kao u ovom prijedlogu... Prije svega LOGOPEDIJA nije zdravstvena struka i veliki broj sudionika u komentarima upravo to naglašava. Usporedbe kakve su neki davali ovdje u komentarima sa stomatologijom i ostalima u smislu sličnosti pa samim time i ravnopravnosti u kontekstu zdravstvene struke je kao situacija u kojoj imate zdjelu s voćem, netko vas pita da nabrojite sadržaj zdjele, vi nabrojite \"jabuka, kruška, naranča i banana\" i nakon tog tvrdite da govorite o voćarstvu. Istovremeno, čitam i opravdane kritike samih logopeda koji negoduju glede usvajanja ovog prijedloga zakona. Vrlo je vjerojatno da najviše ustraju oni koji će vjerojatno prijeći na ustanovu kada im to Zakon omogući (obzirom da je razvidna razlika između privatnih logopeda i ostalih). Mnogi izražavaju zabrinutost kako je taj prijedlog napravljen po mjeri pojedinaca i određenih skupina, a ne struke. Posljednje što čujem je od šireg kruga logopeda kako se sada grčevito šalju poruke u kojima se sugerira na sudjelovanju u ovom savjetovanju, lajkanju podobnih komentara itd. Da nisu ljudi kojima vjerujem, pomislio bih da čitam srpski Kurir i Vučićevu mašineriju koja maršira na Beograd na dan izbora...\nUglavnom, dragi logopedi - tamo gdje vam puno obećavaju, ponesite najmanju torbu..."]
[88,"LUCIJA ŠARIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Puna podrška zakonu koji će napokon regulirati logopedsku djelatnost, zaštititi logopede na tržištu rada te postaviti temelj daljnjeg razvoja struke i znanosti logopedije u Republici Hrvatskoj."]
[89,"ANA BONETTI","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Regulacija logopedske djelatnosti kroz zakon će osigurati standarde koji garantiraju kvalitetu usluga, što je od esencijalne važnosti za  dobrobit osoba s poremećajima glasa, govora, jezika i komunikacije. Donošenje ovog Zakona je izrazito važno za struku kako bi se osigurala kvaliteta usluga, zaštitili korisnici, omogućila standardizacija usluga, poboljšala interdisciplinarnost kroz jasnu podjelu uloga unutar nje.\n\nIzv.prof.dr.sc. Ana Bonetti, Edukacijsko-rehabilitacijski fakultet, Odsjek za logopediju"]
[90,"VIKTORIJA SOŠIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Polje interesa logopedije kao struke je također i polje interesa te djelovanja fonetike - smjer rehabilitacije slušanja i govora. Tu konkretno mislim na ljudsku komunikaciju, govor, glas i slušanje te sve ono što uz to polje ide. Mnogi od nas fonetičara su ujedno i profesori hrvatskog jezika, ne samo da nas to čini kompetentnim, već i stručnjacima u tom polju. Naravno, svaka struka ima svoj pristup u spomenutim područjima i vrijedne doprinose. Iako preklapanja u interesima postoje, svaka je struka potrebna i dragocjena. Međutim, bilo bi neozbiljno reći da je to ISKLJUČIVO i JEDINO logopedsko ili fonetsko polje interesa jer se ljudskom komunikacijom, glasom, govorom i slušanjem bave i liječnici, specijalisti otorinolaringologije-subspecijalisti audiologije i fonijatrije, specijalisti neurologije i mnogi drugi stručnjaci bez kojih probir, prevencija, dijagnostika, terapija i rehabilitacija svih poteškoća u tom polju ne bi bile moguće. Drugim riječima, sasvim je jasno da je ovo uvijek bilo i uvijek će biti područje kojim se bave mnoge struke i svaka na svoj način doprinosi boljitku pacijenata. Naprosto nije moguće svojatati polje koje je toliko multidisciplinarno i interdisciplinarno. Zdravstvenoj zaštiti stanovništva, na koju se ovaj prijedlog zakona poziva, cilj je sveobuhvatni i temeljiti pristup svakom pacijentu te osiguravanje mišljenja, znanja i intervencije raznih stručnjaka kako bi se donijela odluka o najboljem putu oporavka za pacijenta."]
[91,"ANTONIO MILOVINA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Važno je istaknuti da logopedi nisu jedini stručnjaci koji se bave problematikom govora i jezika. U ovom području vrlo važnu ulogu igraju i fonetičari, koji su specijalizirani za detaljnu analizu zvukova govora, fonološke i fonetske poremećaje te procese usvajanja i proizvodnje govora. Dok logopedi često rade na terapijskim intervencijama, fonetičari imaju dubinsko znanje o mehanizmima proizvodnje i percepcije govora, što je ključno za preciznu dijagnostiku i razumijevanje uzroka govorno-jezičnih poremećaja.\n\nSuradnja logopeda i fonetičara omogućuje sveobuhvatan pristup u tretiranju govorno-jezičnih poteškoća. Fonetičari doprinose terapijskim procesima kroz analizu akustičkih i artikulacijskih aspekata govora, kao i kroz istraživanje jezičnih obrazaca koji mogu biti ključni za prilagođavanje terapije specifičnim potrebama pojedinog klijenta. S obzirom na to da fonetičari posjeduju vještine iz područja fonetike i lingvistike, njihova ekspertiza je također neizostavna u edukaciji i savjetovanju kako stručnjaka, tako i roditelja.\n\nFonetičari, dakle, nisu samo pasivni promatrači, već aktivni sudionici u kreiranju učinkovitih terapijskih strategija za osobe s govorno-jezičnim poremećajima."]
[92,"LINA ČULIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Kompletan nacrt prijedloga zakona nejasan je i nedorečen. Ono što proizlazi iz ovog nacrta je da se definira rad logopeda u zdravstvenom sustavu i logopeda privatnika, dok su potpuno izostavljeni logopedi u odgojno-obrazovnom sustavu i sustavu socijalne skrbi. Budući da u nacrtu nisu obuhvaćeni svi logopedi, ovaj se zakon ne smije zvati Zakon o logopedskoj djelatnosti, već Zakon o logopedskoj djelatnosti u zdravstvu i privatnom sektoru. U protivnom je naziv obmanjujući i nekorektan prema velikom broju kolega logopeda. Dakle, ovako kako je nacrt napisan, ovaj Zakon o logopedskoj djelatnosti nije za sve logopede. Ističem i to da je neobično da su logopedi u određenim sustavima izostavljeni, budući da su među članovima radne skupine navedene i osobe iz Ministarstva znanosti, obrazovanja i mladih te Ministarstva rada, mirovinskog sustava, obitelji i socijalne politike. Nejasno je zašto su te osobe u radnoj skupini ako o logopedima u odgojno-obrazovnom sustavu i sustavu socijalne skrbi u ovome nacrtu nema ni spomena. Ovakav je zakon diskriminatoran prema kolegama iz ovih dvaju sustava jer im ne pruža nikakvu pravnu zaštitu, a prema čl. 3. st. 2. ovog nacrta ispada da logopedsku djelatnost obavljaju isključivo logopedi u sustavu zdravstva. Znači li to da logopedi u odgojno-obrazovnim ustanovama i ustanovama socijalne skrbi ne obavljaju logopedsku djelatnost? Ako je tome tako, koju onda djelatnost ti logopedi obavljaju? Ovakav je zakon diskriminatoran i prema kolegama u zdravstvu i privatnom sektoru, čiji je rad ovakvim zakonom strogo reguliran. U čl. 4. nacrta spominje se da pravo na obavljanje logopedske djelatnosti ima magistar logopedije koji ima odobrenje za samostalan rad i koji je upisan u registar komore. Ako ovim zakonom nisu obuhvaćeni logopedi izvan zdravstva i privatnog sektora, znači li to da magistri logopedije koji se ne zaposle u zdravstvu ili privatnom sektoru neće moći obavljati logopedsku djelatnost? Ako je tome tako, čemu onda služi diploma ERF-a? Što se njome dobiva, osim titule? Ili će se logopedi izvan zdravstva i privatnog sektora moći baviti logopedijom uz polaganje stručnog ispita (ovisno o tome rade li u vrtiću, školi ili ustanovi socijalne skrbi), dok logopedi u zdravstvu i privatnom sektoru neće morati polagati stručni ispit, ali će uz diplomu morati i dobiti odobrenje i učlaniti se u komoru? Zašto se ne osmisli jedan jedinstveni stručni ispit, koji će polagati svi logopedi i koji će im omogućiti lakši prijelaz iz jednog sustava u drugi? Također, hoće li isti ljudi koji sjede u komisiji za polaganje stručnog ispita za rad u vrtiću i školi izdavati odobrenje za samostalan rad? Naime, stručni ispit za rad u vrtiću i u školi polaže se u Poliklinici SUVAG u Zagrebu te su među članovima komisije voditelji službi u SUVAG-u. Istovremeno, dvoje članova radne skupine koja je izrađivala ovaj nacrt zaposlenici su SUVAG-a (jedan je član pritom ravnatelj te ustanove). Teško se oteti dojmu da je ovaj zakon napisan tako da prije svega ide u prilog onima koji su ga sastavljali, a ne za SVE logopede, kako se on prikazuje i „reklamira“. Dakle, ovako napisanim zakonom imamo istovremeno to da je dio logopeda totalno zanemaren i to da je dio logopeda strogo kontroliran, što je potpuno neprihvatljivo.\n\nIz načina na koji je ovaj nacrt napisan vidljivo je da mu je uporište Zakon o zdravstvenoj zaštiti, kao lex generalis. Međutim, u nacrtu su prisutna određena odstupanja u odnosu na gore spomenuti zakon. Naime, u Zakonu o zdravstvenoj zaštiti, u čl. 46. st. 3. stoji sljedeće: „Odredbe ovoga Zakona koje se odnose na ordinacije odgovarajuće se primjenjuju na medicinsko-biokemijske laboratorije, privatne prakse za zdravstvenu njegu u kući, privatne prakse fizioterapeuta, privatne prakse primalja, privatne prakse dentalnih tehničara, privatne prakse sanitarnih inženjera, privatne prakse radnih terapeuta i ljekarne u kojoj se obavlja ljekarnička djelatnost kao privatna praksa“. Dakle, u tom članku nije navedena privatna praksa logopeda, što bi značilo da logoped koji želi osnovati privatnu praksu ne podliježe odredbama koje se odnose na ordinacije. Ili donošenje Zakona o logopedskoj djelatnosti znači da će doći do izmjena i dopuna Zakona o zdravstvenoj zaštiti? Ako da, kada će se to dogoditi?\n\nNadalje, u čl. 8. st. 1. nacrta navedeno je da se, među ostalim, logopedska djelatnost može provoditi i kod druge pravne osobe. Na koje se to pravne osobe misli, a da nisu već navedene u ovome stavku? Također, u nacrtu je navedeno da logoped može osnovati privatnu logopedsku praksu ili trgovačko društvo.\n\nU nacrtu se navodi da se logopedska djelatnost obavlja u privatnoj praksi na primarnoj razini zdravstvene djelatnosti. Neprihvatljivo je da to vrijedi za sve logopede u svim sustavima, na svim radnim mjestima na kojima rade. To bi značilo da bi se svi sadašnji privatni logopedski kabineti , bez obzira na to u kojem su organizacijskom obliku registrirani (ustanova, trgovačko društvo ili obrt) morali pretvoriti u ordinacije i ispunjavati minimalne tehničke uvjete (MTU) za ordinacije (u vidu određene visine i kvadrature prostora, širine vrata, 2 WC-a – za pacijente i za osoblje). To bi dovelo do gašenja određenog broja postojećih privatnih logopedskih kabineta, što je kontraintuitivno, s obzirom na stalno rastući broj djece i odraslih kojima su potrebne usluge logopeda i duge liste čekanja (kojih ima i u nekim privatnim kabinetima!). Ne može se ignorirati činjenica da ovako napisan zakon pogoduje privatnim logopedskim kabinetima koji postoje već dugi niz godina i koji će, ako već sad ne zadovoljavaju MTU za ordinacije, relativno lako uskladiti svoje poslovanje sukladno odredbama za ordinacije, dok će manji, noviji privatni logopedski kabineti ili imati golem trošak da postanu ordinacije (od kojeg će se teško oporaviti) ili će se jednostavno zatvoriti (čime će se smanjiti konkurencija, a veliki će kabineti imati tržišni monopol). Zanimljiva je i činjenica da su dva člana radne skupine koja je radila na ovome nacrtu vlasnici upravo takvih velikih privatnih kabineta kojima ovakav zakon odgovara.\n\nTakođer, u čl. 32. st. 2. Zakona o zdravstvenoj zaštiti stoji da logopedi mogu raditi i na sekundarnoj razini zdravstvene zaštite. U nacrtu ovog zakona isto nije vidljivo, tj. ispada da logopedi mogu raditi isključivo na primarnoj razini zdravstvene zaštite. Dakle, ovo je još jedna od neusklađenosti sa Zakonom o zdravstvenoj zaštiti, na koji bi se ovaj nacrt, ovako kako je pisan, trebao oslanjati."]
[93,"VEDRANA KOMAZEC JURIČIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI","Ovaj nacrt zakona očigledno preuzima model regulacije iz stomatološke prakse, što može biti neadekvatno primijenjeno na logopedsku struku. Iako stomatološke i logopedske prakse dijele određene sličnosti u pružanju zdravstvenih usluga, njihovi konteksti rada su različiti, što zahtijeva prilagođenu regulativu koja uvažava specifičnosti logopedske djelatnosti.\n\nPitanje ravnopravnosti između privatnih praksi koje imaju ugovor s HZZO-om i onih koje nemaju otvara potrebu za jasnim razgraničenjem u regulativi kako bi se izbjegle nejasnoće u primjeni zakona. Naime, HLD ističe da bi sve privatne prakse trebale podlijegati istim propisima, neovisno o tome imaju li ugovor s HZZO-om. Kod stomatoloških praksi, primjerice, ograničenja u zapošljavanju odnose se samo na one koje imaju ugovor s HZZO-om, dok one bez ugovora nemaju takva ograničenja. Ako se ovakvi detalji ne preciziraju jasno u zakonu koji regulira logopedsku praksu, postoji rizik od nejednakog tretmana. To bi moglo rezultirati nepovoljnim uvjetima za one logopedske prakse koje nemaju ugovor s HZZO-om, unatoč činjenici da i dalje obavljaju važnu ulogu u pružanju logopedskih usluga.\n\nTakođer, zakon mora uzeti u obzir različite okvire unutar kojih logopedi rade, bilo da su zaposleni u vrtićima, školama, socijalnim ustanovama ili zdravstvenom sustavu. Svaka od tih grana logopedske prakse funkcionira unutar specifičnih normi, što znači da bi zakon trebao jasno definirati njihove obveze i prava kako bi se osiguralo pravilno i jasno reguliranje za sve logopede, neovisno o sustavu u kojem djeluju.\n\nStoga, zakon mora biti precizniji u prepoznavanju specifičnosti logopedske prakse kako bi osigurao jednakost u pravima i obvezama za sve logopede, uzimajući u obzir različite kontekste u kojima rade."]
[94,"MARIJA MAGDALENIĆ-MEŠTROVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nI. USTAVNA OSNOVA ZA DONOŠENJE ZAKONA","Podržavam nacrt prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti. Kao specijalist ortodoncije interdisciplinarno surađujem sa logopedima osobito kod ortodontskih terapija kongenitalnih anomalija (npr orofacijalni rascijepi, orofacijalni \n sindromi, kao i ekstremni oblici genetski nasljednih ortodontskih anomalija) gdje se pri liječenju pacijenta moraju logopedi i ortodonti međusobno nadopunjavati i aktivno sudjelovati kroz dulje vremensko razdoblje.\nDosadašnja iskustva u radu sa logopedima su na visokom nivou."]
[95,"ZLATKO PAPEŠ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nI. USTAVNA OSNOVA ZA DONOŠENJE ZAKONA","Predloženi naslov Nacrta i tekst kojim se predlaže Nacrt prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti NISU  prihvatljivi.\n \nNavodeći dijelove gdje Hrvatska strukovna udruga fonetičara ističe kako se u Nacrtu prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti krše sustavna prava na rad u skladu sa stečenom diplomom struka želio bih  na njih još jednom ukazati kao i dopuniti ih na osnovu saznanja iz vlastitih struka. \n\nHrvatska strukovna udruga fonetičara ovim putem želi hrvatsku javnost obavijestiti i upozoriti da se Nacrtom prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti, usvoji li se u obliku koji je sada u e-Savjetovanja, krše naša ustavna prava na rad u skladu sa stečenom diplomom. Kao Hrvatska strukovna udruga fonetičara ističemo kako je netočna tvrdnja da su magistri logopedije jedini koji pružaju zdravstvenu uslugu na najvišem standardu kvalitete u području (re)habilitacije patologije komunikacije (verbalne i neverbalne), glasa, govora, sluha i slušanja. Kao nacionalna, profesionalna i znanstveno orijentirana udruga s međunarodnom suradnjom, skrećemo pozornost zakonodavcu i javnosti da je prijedlogom Zakona o logopedskoj djelatnosti zanemarena interdisciplinarnost područja. Komunikacija, sluh i slušanje, glas, govor i jezik područja su  zanimanja kako logopedske, tako i drugih srodnih struka poput edukacijskih rehabilitatora, fonetičara rehabilitatora, liječnika-specijalista otorinolaringologije/subspecijalista audiologije i fonijatrije, specijalista neurologije te mnogih drugih.\n\nNacrt prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti, koji je trenutačno na e-Savjetovanju do 9.10.2024. godine, kreiran je na potpuno isključiv način prema svim navedenim srodnim strukama koje sudjeluju u probiru, prevenciji, dijagnostici, terapiji te rehabilitaciji poteškoća u komunikaciji, glasu, sluhu, slušanju i govoru.\n\nNedopustivo je da se spomenutim zakonskim prijedlogom potpuno isključuje činjenica da je područje interesa logopedije kao struke također i područje interesa fonetike, konkretno smjera rehabilitacije slušanja i govora. Podsjećamo kolege logopede, a ponajprije zakonodavce, kako je područje koje logopedi svojataju znanstveno područje fonetike jer obuhvaća ljudsku komunikaciju, glas, govor, sluh i slušanje, kao i sve ostalo vezano uz to humanističko područje i filološko polje čija je grana fonetika (a prema Pravilniku o znanstvenim i interdisciplinarnim područjima, poljima i granama te umjetničkom području, poljima i granama).\n\nSvaka struka ima svoj pristup i metodologiju pristupa u spomenutim područjima, kao i vrijedne doprinose. Iako preklapanja u interesima postoje, svaka struka na svoj način doprinosi dobrobiti korisnika kao zajedničkom cilju.\n\nIznimno je neozbiljno te neodgovorno, posebice zakonski, izdvojiti ijednu od navedenih struka kao isključivu i jedinu koja se bavi glasom, govorom, sluhom i slušanjem ili komunikacijom.\n\nU vrijeme interdisciplinarnosti te preklapanja raznolikih struka gdje se upravo timski rad u rehabilitaciji cijeni kao najviša i najpotpunija instanca skrbi koju krajnji korisnik može dobiti, nije moguće svojatati izrazito interdisciplinarno područje te dopustiti da se logopedi nameću kao jedini i nezamjenjivi! Vrlo je neozbiljno usvojiti takav zakon u kojem logopedima ostaju kompetencije stručnosti, a svima ostalima se stručnost osporava.\n\nKao stručnjaci educirani za komunikaciju, glas, govor, sluh i slušanje, smatramo kako je zdravstvenoj zaštiti stanovništva na koju se nacrt ovoga Zakona poziva, cilj upravo sveobuhvatan i temeljit pristup pacijentu, kao i osiguravanje mišljenja, znanja i intervencije raznih stručnjaka kako bi se donijela odluka o najboljem putu oporavka za pacijenta.\n\nPodsjećamo zakonodavce i javnost kako fonetičari rehabilitatori slušanja i govora rade u zdravstvenim ustanovama poput Poliklinike za rehabilitaciju slušanja i govora SUVAG, centrima za odgoj i obrazovanje poput Slave Raškaj, kliničkim bolničkim centrima diljem  Hrvatske, u mnogim televizijskim kućama poput HRT-a, u privatnim fonetskim kabinetima, pa i u logopedskim kabinetima. Obrazovanje fonetičara rehabilitatora te njihova stručnost prikazani su u ishodima učenja studijskoga programa, kompetencijama prikazanim unutar Hrvatskoga kvalifikacijskog okvira te su uvršteni u posebna radna mjesta u sustavu zdravstva, u istom članku Zakona u kojemu se nalaze logoped ili edukacijski rehabilitatori. Također, fonetičari rehabilitatori uvršteni su kao drugi stručni radnici u Pravilniku o mjerilima za pružanje socijalnih usluga Ministarstva rada, mirovinskoga sustava, obitelji i socijalne politike.\n\nStoga kao Hrvatska strukovna udruga fonetičara ovim putem skrećemo pozornost na isključivost Nacrta prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti prema ostalim strukama koji navodi da logopedi jedini mogu raditi na područjima patologije komunikacije (verbalne i neverbalne), glasa, govora, sluha i slušanja. Netočno, diskriminirajuće i štetno kako za nas kao struku, tako i za korisnike s kojima radimo, a čije su potrebe kompleksne i često zahtijevaju interdisciplinarni pristup, kojeg im ne mogu pružiti samo logopedi.\n\nStoga poručujemo zakonodavcu kako će se, usvoji li se ovakav Zakon o logopedskoj djelatnosti unijeti nepopravljiva šteta u sustav koji je ionako bremenit prekobrojnim poteškoćama, u kojem su velike liste čekanja, a stručnjaka za interdisciplinarni pristup rješavanju problema je ionako premalo.\n\nHrvatska strukovna udruga fonetičara (HSUF) nacionalna je, profesionalna i znanstveno orijentirana udruga s međunarodnom suradnjom, osnovana s ciljem očuvanja, promicanja i unaprjeđenja fonetike kao struke. Udruga okuplja stručnjake koji se profesionalno bave dijagnostikom, (re)habilitacijom, edukacijom i istraživačko-eksperimentalnim radom u područjima sluha, slušanja, glasa, govora, jezika i komunikacije po verbotonalnoj metodi. U udrugu su uključeni fonetičari svih razina i stupnjeva visokoškolskoga obrazovanja: diplomirani profesori fonetike, magistri fonetike, magistri edukacije fonetičari rehabilitatori, oni sa znanstvenim stupnjem magistra i doktora znanosti, kao i studenti dodiplomskih, diplomskih i poslijediplomskih studija fonetike. \n\nPostojanje i uvažavanje različitih perspektiva srodnih struka u interesu je samih korisnika. Naime, postojanje izbora povećava konkurentnost što pak potiče izvrsnost. Interdisciplinarnost pospješuje rehabilitaciju. Najpoznatiji primjer suradnje među srodnim strukama jest Poliklinika za rehabilitaciju slušanja i govora SUVAG koju je, podsjetimo, utemeljio akademik lingvističkih znanosti, autor verbotonalne metode, fonetičar Petar Guberina. Njegova Audio-Video-Globalno-Strukturalna (AVGS) Verbotonalna metoda temeljno je polazište u rehabilitaciji slušanja i govora koju koristimo mi fonetičari i predstavlja hrvatski brend u svijetu. U Poliklinici SUVAG pod istim krovom rade logopedi, fonetičari i fonetski ritmičari, edukacijski rehabilitatori, psiholozi, liječnici, fizioterapeuti, učitelji i drugi. Svatko svojim znanjem pridonosi rehabilitaciji upravo u navedenim interdisciplinarnim područjima: komunikaciji, sluhu, slušanju, glasu, govoru, jeziku. Logopedi se bave logopedskom djelatnošću u navedenim područjima jednako kao što se druge srodne struke bave svojom djelatnošću u istim tim područjima. Stručnjaka u spomenutim područjima ionako nema mnogo i korisnicima je pomoć svih struka i više nego dobrodošla.\n\nAkademik Petar Guberina osnovao je Zavod za fonetiku 1954. godine, a Odsjek za fonetiku postoji od 1968. godine. S novim Zakonom o logopedskoj djelatnosti diskriminiraju se legitimno stečene diplome na državnim fakultetima, ne samo nas fonetičara, već i one ostalih srodnih struka. Ako se usvoji ovakav zakonski prijedlog u kojem se logopedi prihvaćaju kao „JEDINI“ koji pružaju rehabilitaciju u području patologije komunikacije (verbalne i neverbalne), glasa, govora, sluha i slušanja, upozoravamo kako će nama fonetičarima biti prekršena Ustavom zajamčena prava na rad sukladno stečenoj diplomi te ćemo svoja prava zatražiti sudskim putem.\n\nOsim toga, ovim se neće uvesti red u sustav, dapače, Zakon o logopedskoj djelatnosti nanijet će ozbiljnu štetu svim našim korisnicima i njihovim obiteljima. \n\nPozivamo i sve relevantne sudionike da se uključe u e-Savjetovanja i podrže fonetičare svojim komentarima kako bi se u sporni Nacrt prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti uvrstio interdisciplinarni pristup kroz suradnju stručnjaka kao što su logopedi, edukacijski rehabilitatori, psiholozi, fonetičari rehabilitatori i drugi jer samo tako možemo postići najbolje rezultate za svakog pojedinca. Vjerujemo da nam je to u zajedničkom interesu.\n\nSvaka je promjena dobrodošla u hrvatskom znanstvenom, obrazovnom i zakonskom sustavu ukoliko donosi poboljšanja i pospješenja u tim sustavima.  Međutim, ako se tim promjenama jednoj interesnoj skupini – okupljenoj oko društvene struke možda i Studija logopedije – izvan svih znanstvenih uzusa nastoji proširiti radni i obrazovni prostor na područje fonetike kao humanističke i filološke struke te njezine nosioce i diplomirane studente studija Fonetike zakonskim i drugim ustrojima i promidžbenim postupcima nastoji izbrisati iz područja rada, rehabilitacije, zdravstva u nas formalno navodeći da se hrvatska logopedija bavi svim onim humanističkim filološkim područjima i semantikom i sintaksom i gramatikom, jezikom a napose govorom (čije humanističke ostvaraje naprosto ne obuhvaća) i koji joj po znanstvenoj sistematizaciji kao društvenoj, a ne i humanističkoj niti filološkoj struci primarno ne pripadaju, onda je to samo još jedan primjer šerifovanja u domaćem znanstvenom zaseoku.\n\nAko studenti Logopedije žele proučavati sva ona komparativno-književna, lingvističko-stilistička, verbotonalna, digitalno-lingvistička, kognitivna i druga filološka dostignuća konteksta u kojem se nalazi fonetika, začeta kao struka prije više tisuća godina, razrađivana putem zagrebačke fonetske škole velikog i lingviste govora – osnivača studija fonetike, akademika Petra Guberine (ono G u kratici SUVAG je od Guberina), neka slobodno upišu Filozofski fakultet i upoznaju se sa kontekstima njegovih humanističkih struka i studija. Kada se upoznaju sa dosegnutim spoznaja veličanstvenih dostignuća razvoja ljudskog uma i njegovih govornih ekspresija moći će razumjeti, da onako kako su zamišljeni da budu suradnici ekspertima filološke strukei u kompleksnim meandrima govorne ekspresije i da surađuju u  ovladavanju npr. izgovornih poteškoća ali prema znanstvenim proučavanjima na koja ih usmjerava fonetska struka vodeći ih kroz problematiku npr. perceptivnih optimala za svaki jezik posebno, Verbotonalnih Vrednota govornog jezika (predmeta sve većeg interesa govorne emocionalne robotike i industrije igara)  i brojnih drugih afektivno-lingvističkih, u svijetu poznatih više pod nazivom neurolingvističkih, oblikovanja, da oni ovim zakonskim tekstovima nastoje obezvrijediti pa i ukloniti potrebu za fonetskom strukom u nas. I ne pitajući se nisu li možda aktualne žalbe na komunikacijsku pismenost mladih u nas posljedice njihovog prevladavajućeg  širenja u institucije na područja jezika i govora, u dijagnostičkom, rehabilitacijskom ili prevencijskom smjeru. \n\nAko se donosi zakon tada treba glasiti: Savjetovanje o Nacrtu prijedloga Zakona o fonetskoj, logopedskoj, edukacijsko-rehabilitacijskoj, fonetsko-ritmičkoj, kognitivnoj, neurolingvističkoj, audiološkoj, elektroakustičkoj, stranojezičnoj, psiho i sociolingvističkoj, digitalno-lingvističkoj i govorno programerskoj – danas i UI, scensko-umjetničkoj, medicinskoj posebno fonijatrijskoj, multimedijskoj, muzikoterapijskoj te drugoj interdisciplinarnoj praksi u području sluha, glasa i govora. Ako se zakonom osniva Logopedska komora tada se istim zakonom valja zasnovati i osnivanje barem Komore fonetičara - struke koja obuhvaćajući humanu (afektivnu) produkciju u vremenu i prostoru (za razliku od lingvističkih pravila, od početnih strukturalističkih radova na „Lingvistici govora” akademika Petra Guberine do funkcija jezika kako ih je prvi opisao Roman Jakobson pa opet uz kognitivnu i saznajnu funkciju govora do „Zvuka i jezika u pokretu” istog akademika). Kao po potrebi i drugih od navedenih struka koje ju nemaju.\n\nKako Studij Fonetike na Sveučilištu u Zagrebu na Filozoskom fakultetu pruža praktičnu obuku i profesionalnu kvalifikaciju svih poznatih postupaka i metoda aktualnih u humanističkom području i filološkoom polju uz interdisciplinarno poznavanje i mnogih drugih, to diplomirani studenti imaju sve potrebne kompetencije za praktičnu dijagnostiku te rehabilitaciju sluha i govora kao i za suradnju po potrebi sa drugim strukama u obavljanja stručnih postupaka sa kompleksnim segmentima rehabilitacije osoba, proučavanja i usavršavanja slušanja, glasa  te govora u cjelini.\n\nZar ćemo se odreći te posebnosti po kojoj se baš Fonetika Zagrebačke fonetske škole razvila i razvija kao posebna grana – prema  Pravilniku o znanstvenim i umjetničkim područjima, poljima i granama Fonetika (6.03.15) je zasebna grana - a ne kao dio lingvistike kakvom ju tretiraju neke logopedije odnosno „Speech Therapy” prakse, kao i naših velikana akademika i profesora (Guberina, Škarić, Vuletić, Pozojević, Gospodnetić, Večerina, Pansini, Drežančić) koji su je utemeljili, dopunjali,  razvijali (dorađivali i proizvodili opremu: Nikin, Kozina), (pa danas pristupačna DigiLingua), primjenjivali na ekspertni način (Fonetska ritmika u SUVAG-u: Omeragić, prva Klinička fonetika u KBC Zagreb Kirinić-Papeš) ili drugih poduzetnih nenavedenih diplomiranih studenata Fonetike sa svojim obrtima i malim poduzećima od Pule, Rijeke do Konavala, Bjelovara, Zagreba bez obećavanog statusa, diplomiranih a zaposlenih npr. u SUVAG-u kao \"nestručna zamjena!!!\" koje je Dopusnica MZT-a i objavljeni tekst kurikuluma baš toliko zavarala?   \n \nDa predlagatelj baš i ne razumije cjelovitost govorne komunikacije pokazuje i nizanje u sintagmi u tekstu Prijedloga: „jezika... govora i glasa” - ne, govor sadržava i glas i jezik i odstupanje od očekivanog verbalnog sadržaja, a npr. beskonačnost semantičkih i sintaktičkih realizacije „izgovora” samo npr. jednog „da” obuhvaćaju mjesece uvježbavanja npr. u scenskim umjetnostima, kako ih provodi fonetičar... Zato je to studij o razumijevanju izrečenog ili napisanog, struka o  ostvarajima, koji na istom segmentu vrhunski integrirano u jedinici vremena donosi ili mijenja značenja i ukazuje kako se prenose namjere  kroz suprasegmentarna sredstva prozodije, intonacije i ritma a ne samo o statičnim pravilima jezika i njegovih gramatičkih formi, koja potiče na primjenu oslobađanja  značenja suvislim odstupanjima tek time  donoseći što uvjerljiviju informaciju. \n\nStatutarni je promašaj lišavanja mladih kvaliteta govornih sposobnosti u kojem logopedski pristup sudjeluje, ta ima ih 1500, ujedno kriveći \"ekrane\" za govornu nepismenost.  Gotovo promidžbena pompa, bujanje baš takvih kadrova i stvaranje uvjerenja da je specijalizirana i obećana struka Logopedije iz područja društvenih znanosti (koja čak i, terminološki, sebe zovu \"edukacijskim\" a žele se baviti.  kako ih u  našoj pedagoškoj praksi i svoj    zakonskoj nomenklaturi zovemo - \"obrazovnim pa i odgojnim\"  sadržajima) upravo ono \"što je u nas deficitarno u razvoju, dijagnostici, rehabilitaciji govora u institucijama\" i da samo ona treba biti tamo gdje su javno osigurana sredstva za govor, ignorirajući (navodeći npr. da je Verbotonalna \"metodica\", a \"samo\" je barem u 500 institucija u svijetu) sve ono što donosi studij Fonetike iz znanstvenog polja humanističkih i filoloških znanosti, u dijagnostici ili npr. rehabilitaciji slušanja i govora. Što, da namećući svoja \"društvena\" glatko  anuliraju jezična humanistička područja, polja ili grane iz bavljenja govorom??? Nije li to  dovođenje u zabludu domaće javnosti pojednostavljenjem razumijevanja govora i s očiglednim i dugoročnim posljedicama pokušavanja zavaravanje našeg Sustava odgoja i obrazovanja obećanjima da izgovorne logopedske terapije i samo logopedski pristupi rješavaju sve govorne poteškoće  te proizvodeći instrumentaliziranje zakonitosti, u nas?\n\n\nS poštovanjem\nZlatko Papeš, prof. fonetike, pedagogije i društveno-humanistički informatičar \ni suradnici"]
[96,"IVANA VRLJAC","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nI. USTAVNA OSNOVA ZA DONOŠENJE ZAKONA","Slažem se s komentarom predstojnice Katedre za primijenjenu fonetiku Dianom Tomić i zakonskom regulativom koju je predstavila u svom kometaru te ga ovim putem i u tu svrhu prenosim u cijelosti:\nU ovom prijedlogu nacrta Zakona o logopedskoj djelatnosti postoje znanstvo neprecizna a slijedom toga neutemeljena određenja pojmova, neusklađenosti sa hrvatskom pravnom regulativom a sam je prijedlog ograničavajući za različite struke. Takav zaključak proizlazi iz tri mjesta (u nastavku: istaknute točke 1 do 3 u ovom očitovanju) u Nacrtu prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti navedenih u dijelu II. Ocjena stanja i osnovna pitanja koja se trebaju urediti zakonom te posljedice koje će donošenjem zakona proisteći. Neutemeljene i zakonski neusklađene točke se dalje impliciraju u člancima 1 do 4 samog prijedloga nacrta Zakona zbog referiranja na pojmove iz dijela II.\nTa mjesta su:\n1. Određenju magistara logopedije kao jedinih stručnjaka koji omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete: Magistri logopedije kao stručnjaci za rad u području (re)habilitacije patologije komunikacije (verbalne i neverbalne), glasa, jezika, govora, hranjenja, gutanja i slušanja, svojim kompetencijama stečenim obrazovanjem, jedini omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete da bi se proklamirani svjetski društveni cilj dostigao i na nacionalnoj i lokalnoj razini.\n2. Isključivo određenje logopedske djelatnosti unatoč zajedničkih aktivnosti i područja s drugim strukama a bez spominjanja te činjenice i/ili sustručnjaka: Logopedska djelatnost obavlja se u sustavu zdravstva, socijalne skrbi te odgoja i obrazovanja, a uključuje prevenciju, probir, procjenu, dijagnostiku i rehabilitaciju (terapiju): poremećaja predverbalne, verbalne i neverbalne komunikacije, jezika (usmenog i pisanog, jednojezičnih i višejezičnih govornika), govora i glasa nastalih uslijed različitih uzroka, poremećaja oralno-laringealnih funkcija (hranjenja i gutanja) i srodnih poremećaja, poremećaja verbalne i/ili neverbalne komunikacije u osoba s invaliditetom i djece s teškoćama u razvoju (intelektualnim teškoćama, cerebralnom paralizom i kroničnim bolestima, sljepoćom i slabovidnošću, oštećenjem sluha, poremećajima iz spektra autizma, emocionalnim teškoćama), pružanje usluga funkcionalne dijagnostike slušanja, (re)habilitacije slušanja/ jezika/govora te pružanje savjetodavnih usluga osobama oštećena sluha i njihovim obiteljima, procjenu složenih komunikacijskih potreba te odabir i uporabu metoda potpomognute komunikacije i primjerenih oblika asistivne tehnologije te davanje prijedloga vezanih uz individualizaciju odgojno-obrazovnog procesa djece s poremećajima u području komunikacije, glasa, jezika, govora i slušanja. Područja rada (radna mjesta) magistara logopedije ne utječu na postupke logopeda koji su uvijek u funkciji prevencije, probira, dijagnostike (i posljedično pisanja nalaza i postavljanja dijagnoze) i terapije/(re)habilitacije osoba s verbalnim i/ili neverbalnim komunikacijskim poremećajima.\n3. Određenje poremećaja u području komunikacije - glavnog obilježja poremećaja iz spektra autizma kao područje djelovanja isključivo magistara logopedije zanemarujući pritom prvenstveno edukacijske rehabilitatore i psihologe: Kao glavno obilježje poremećaja iz spektra autizma označava se upravo poremećaj u području komunikacije, što pripada u područje djelovanja isključivo magistara logopedije.\n\nIako Zakon stavlja logopedsku djelatnost u tri sustava, ona se u Nacrtu prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti razrađuje dominantno u sustavu zdravstva a unutar tog sustava (čl. 8), riječju jedini u prethodno istaknutoj točki 1 ovog očitovanja, ograničava djelovanje sustručnjaka u sustavu zdravstva isključujući druge struke. Sagledano kao cjelovita informacija, zajednički sadržaj točaka 1 i 2 ovog očitovanja otvara prostor interpretaciji odnosno neujednačenim zakonskim tumačenjima o ingerenciji i kompetencijama sustručnjaka. Implicitno se određenja iz spornih mjesta prenose i na druge članke zakona (od 1 do 4) te se tako stvara mogućnost za ograničavanje rada drugih struka. Zakon će, kako navodi članak 1, urediti sadržaj djelatnosti, a ako se djelatnost obavlja u trima sustava otvara se mogućnost tumačenja da su magistri logopedije jedini stručnjaci za obavljanje logopedske djelatnosti ne samo u zdravstvu već i u ostala dva sustava (odgoju i obrazovanju te socijalnoj skrbi), što je dodatno, zbog zajedničkih područja u definiciji logopedske djelatnosti, potencijalno ograničavajuće za sustručnjake. U članku 2 Prijedloga nacrta Zakona određuje se značenje pojmova logopedske dijagnostike, terapije i savjetovanja koji proizlaze iz ranijeg određenja logopedske djelatnosti. To implicira da su navedeni multidisciplinarni nazivi za područja isključivo logopedski. Iako se može otvoriti pitanje opravdanosti impliciranih tumačenja, sve prethodno navedeno samo pokazuje da je zakon nejasan, podložan interpretacijama usmjerenim na ograničavanje djelovanja sustručnjaka, te razvojno ograničavajuć, a time i u suprotnosti sa vlastitim sadržajem, konkretnije sa samom ocjenom stanja. Naime, uz istaknute točke na početku ovog očitovanja, u dijelu o ocjeni stanja naglašava se rastući broj osoba s govorno-jezičnim i komunikacijskim teškoćama odnosno deficitarnost stručnjaka za iste. Iz toga bi trebao proizaći uključiv te razvojno-usmjeren pristup koji se temelji na multidisciplinarnim spoznajama kao način za poboljšanje trenutnog stanja, što u slučaju ovog Nacrta prijedloga nije tako.\n\nU nastavku očitovanja navodimo konkretne neusklađenosti Nacrta prijedloga zakona sa znanstvenim spoznajama te zakonima.\nU istaknutoj točki 1 ovog očitovanja određenju stručnosti magistara logopedije stoji da “jedini omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete” . Riječ jedini je znanstveno neutemeljena u određenju stručnosti i treba je izbaciti budući da se komunikacijom, govorom, jezikom, slušanjem itd. neupitno bave i druge znanstvene discipline, odnosno struke, od kojih je jedna fonetika.\nFonetika je znanost o govoru koja se u suvremenoj znanosti u svijetu razvija od sredine 19. stoljeća. U Hrvatskoj je fonetika u znanosti i visokom obrazovanju institucionalizirana pred 70 godina kada je akademik Petar Guberina osnovao Zavod za fonetiku (1954.), studij je pokrenut 1965. a Odsjek za fonetiku osnovan 1968. Dvije su područne posebnost Zagrebačke fonetike odnosno hrvatske obrazovne tradicije: Verbotonalna metoda autora akademika Petra Guberine koja svoju primjenu ima u dijagnostici i rehabilitaciji slušanja i govora, učenju stranih jezika i korekciji izgovora te estetski pristup govoru koji se primjenjuje u javnom i scenskom govoru. Iz toga proizlazi zanimanje fonetičara koje je danas određeno na sljedeći način standardom zanimanja (https://hko.srce.hr/registar/standard-zanimanja\n/detalji/542). To je stručnjak za proučavanje, poučavanje i vježbanje govora u najširem smislu. U vremenu kada govorno pojačano komuniciramo ne samo s ljudskom, nego i s tehnološkom okolinom, govor postaje osnovni alat za rad i kvalitetan život većini ljudi. U takvim uvjetima nužno je postojanje jasno definiranoga stručnjaka koji se govorom može baviti na najširim humanističkim temeljima i s razumijevanjem čovjeka u cjelini. Nužan je stručnjak koji može osigurati kvalitetnije govorno komuniciranje i stoga kvalitetniji život, kako u estetskom smislu tako i u zdravstvenom smislu, što su dva temeljna područja profesionalnog djelovanja fonetičara. Fonetičar je stručnjak koji ima znanja za cjelovito neuralno, kognitivno, biomehaničko i akustičko razumijevanje govornoga procesa, a s obzirom na dvopredmetnost svoga obrazovanja, može sagledati u kontekstu drugih humanističkih i društvenih disciplina (sociologije, pedagogije, različitih filologija i slično). Takav stručnjak za govor jedinstven je na hrvatskom tržištu rada i nužan zbog sve složenijih uvjeta u kojima se govorna komunikacija odvija.\n\nOdređenje magistara logopedije kao stručnjaka koji jedini omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete (istaknuta točka 1) i popis područja logopedske djelatnosti (istaknuta točka 2) te isključiva kompetencija za rad s autističnim osobama (istaknuta točka 3 ovog očitovanja) ukazuju na neusklađenost Nacrta prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti sa najmanje dva zakona te Ustavom.\n1. Određenje magistara logopedije kao jedinih stručnjaka koji omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete nije u skladu sa Zakonom o zdravstvenoj zaštiti (NN 100/18, 125/19, 147/20, 119/22, 156/22, 33/23, 36/24) u kojem stoji (čl. 155, st. 2) navode, između ostalih, i fonetičari. Imajući na umu definiciju fonetike te kompetencije fonetičara možemo zaključiti da logopedi nisu jedini stručnjaci koji omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete.\n(2) Zdravstveni radnici obrazuju se na medicinskom, dentalnom ili farmaceutsko-biokemijskom fakultetu te drugom visokom učilištu koje izvodi studijski program za zdravstveno zanimanje, kao i na učilištu te srednjim strukovnim školama koje imaju rješenje nadležnog Ministarstva o odobrenju za izvođenje pojedinog nastavnog plana i programa obrazovanja/strukovnog kurikuluma koji je razvrstan u obrazovni sektor u području zdravstva. Zdravstvenim radnicima smatraju se i logopedi, medicinski tehnolozi, biotehnolozi i biomedicinski inženjeri, biolozi u zdravstvu, klinički psiholozi, medicinski fizičari, fonetičari i nutricionisti ako obavljaju zdravstvenu djelatnost u procesu dijagnostike i liječenja. Zdravstveni radnici osposobljavaju se školovanjem u punoj nastavnoj satnici teorijske i praktične nastave, kojom se postižu ishodi učenja i stječu kompetencije.\n\n2. Određenje magistara logopedije kao jedinih stručnjaka koji omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete (točka 1) te područja logopedske djelatnosti (točka 2) uz određenje poremećaja u području komunikacije - glavnog obilježja poremećaja iz spektra autizma kao područje djelovanja isključivo magistara logopedije (točka 3) tumačeno u kontekstu isključivosti Nacrta prijedloga Zakona, nije u skladu ni sa Zakonom o Hrvatskom kvalifikacijskom okviru (NN 22/13, 41/16, 64/18, 47/20, 20/21). U Zakonu o Hrvatskom kvalifikacijskom okviru u čl. 3 navode se načela i ciljevi HKO-a od kojih ističemo šest načela koja se krše određenjem stručnosti magistara logopedije kao jedinih stručnjaka koji omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu odnosno premećaja u području komunikacije kao područja djelovanja isključivo magistara logopedije te jednodisciplinarnog određenja logopedske djelatnosti:\n– osiguravanje uvjeta za kvalitetno obrazovanje i učenje u skladu s potrebama osobnog, društvenog i gospodarskog razvoja, socijalne uključivosti te ukidanja svih oblika diskriminacije;\n– razvijanje osobne i društvene odgovornosti te primjena demokratskih načela u poštivanju temeljnih sloboda i prava te ljudskog dostojanstva;\n– osiguravanje gospodarskog rasta temeljenog na znanstveno-tehnološkom razvoju;\n–jačanje konkurentnosti hrvatskoga gospodarstva koja se temelji na ljudskim potencijalima;\n– postizanje zapošljivosti, pojedinačne i gospodarske konkurentnosti te usklađenoga društvenog razvoja temeljenog na obrazovanju;\n– očuvanje pozitivnih naslijeđa hrvatske obrazovne tradicije.\n\n3. Konačno, Ustav Republike Hrvatske (56/90, 135/97, 08/98, 113/00, 124/00, 28/01, 41/01, 55/01, 76/10, 85/10, 05/14) u članku 55 navodi da Svatko ima pravo na rad i slobodu rada što bi ovakav Zakon mogao onemogućiti prvenstveno fonetičarima zaposlenim u sustavu zdravstva, suprotno Zakonu o zdravstvenoj zaštiti čl. 155, a mogućim implicitnim tumačenjima i u drugim sustavima u kojima se obavlja logopedska djelatnost, te drugim stručnjacima poput psihologa i edukacijskih rehabilitatora.\n\nTakođer, sam popis aktivnosti i područja uključenih u logopedsku djelatnost (istaknuta točka 2 ovog očitovanja) dodatni je argument da magistri logopedije nisu jedini stručnjaci (točka 1) za pružanje usluga u zdravstvu, odnosno implicitno za prevenciju, probir, procjenu, dijagnostiku i rehabilitaciju. Ponavljamo, navedena su područja i aktivnosti multidisciplinarna, uključuju brojne i različite stručnjake od kojih spominjemo tek neke: otorinolaringologe različitih subspecijalizacija - audiologe, fonijatre; psihologe odnosno kliničke psihologe; edukacijske rehabilitatore te fonetičare. Ističemo ona područja u određenju logopedske djelatnosti koja ulaze u područje stručnosti fonetičara određeno spomenutim standardom zanimanja: poremećaji govora i glasa nastalih uslijed različitih uzroka, poremećaje verbalne i/ili neverbalne komunikacije u osoba s invaliditetom i djece s teškoćama u razvoju – konkretno s oštećenjem sluha; pružanje funkcionalne dijagnostike slušanja; (re)habilitacije slušanja/ jezika/govora te pružanje savjetodavnih usluga osobama oštećena sluha i njihovim obiteljima.\n\nSlične argumente navode i ostali sustručnjaci u ovom e-savjetovanju, primjerice Hrvatska komora edukacijskih rehabilitatora, Udruga ASK ili edukacijski rehabilitatori pojedinačno osvrćući se na točku 3 u ovom očitovanju i riječ isključivo, a navodeći, uz brojne druge izvore, i standard zanimanja iz kojeg se vide kompetencije za rad s osobama s komunikacijskim poteškoćama.\n\nKao dodatni argument donosimo mišljenje prof. dr. sc. Roberta Trotića prim. dr. med. predsjednika Europske federacije audioloških društava dostupno na sljedećoj poveznici https://ffzghr-my.sharepoint.com/:b:/g/personal/\ndtomic_m_ffzg_hr/Efe1qIpQM05MmMYPfCiYYw8BbLupKf3\nTsSltjeyJ5IWcjA?e=R2HyQf.\n\nSam standard zanimanja logopeda/logopedinje (https://hko.srce.hr/registar/standard-zanimanja\n/detalji/419) na nekoliko mjesta navodi suradnju sa sustručnjacima, za razliku od definicije logopedske djelatnosti u Prijedlogu Zakona o logopedskoj djelatnosti: Logoped/logopedinja obavlja poslove prevencije, probira, trijaže, procjene i dijagnostike te intervencije (terapije/podrške/habilitacije/rehabilitacije), savjetovanja, osvještavanja, edukacije, superviziranja i mentoriranja, usmjeravanja/upućivanja drugim stručnjacima, profesionalnoga zastupanja korisnika i njihovih obitelji, suradnje s drugim stručnjacima, administriranja i rukovođenja, sudjeluje u stvaranju zakonske regulative povezane s profesijom, te provodi znanstvena i stručna istraživanja.\n\n\nZaključno, Nacrt prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti treba temeljitu doradu. Prije svega treba utvrditi je li to Zakon o logopedskoj djelatnosti ili Zakon o logopedskoj djelatnosti u zdravstvu. Također, treba promijeniti pristup izradi zakona koji se temelji na isključivosti sustručnjaka konkretnim izmjenama tako da se izbace riječi jedini i isključivo (istaknute točke 1 i 3 ovog očitovanja) u dijelu II. Ocjena stanja i osnovna pitanja koja se trebaju urediti zakonom te posljedice koje će donošenjem zakona proisteći. Nastavno, doradu treba i zbog ograničavajućeg određenja logopedske djelatnosti kojim se zanemaruje multidisciplinarnost odnosno kompetencije drugih stručnjaka, te mogućih implicitnih tumačenja referiranjem na točke 1 i 2 ovog očitovanja a s ciljem isključivosti djelovanja sustručnjaka. Konačno, dorada je potrebna i zbog neusklađenosti s drugim zakonima i Ustavom RH. Dodatno, usklađivanje sa standardom zanimanja Logoped/Logopedinja koji ne zanemaruje suradnju i postojanje sustručnjaka poboljšalo bi kvalitetu ovog zakonskog prijedloga. Zakon o logopedskoj djelatnosti donesen u ovakvom obliku otvara prostor za različite interpretacije i ograničavajuća tumačenja, potrebu za izmjenama pa čak i pokretanje postupka ocjene ustavnosti i zakonitosti."]
[97,"MATEA HOTUJAC DREVEN","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nI. USTAVNA OSNOVA ZA DONOŠENJE ZAKONA","Dijagnostiku slušanju i govora te rehabilitaciju Verbotonalnom metodom u Republici Hrvatskoj obavlja struka fonetičar te je u izračunu potrebnih kadrova i nazivu zakona          neophodno uzeti u obzir i broj kadrova te struke. \nU Poliklinici SUVAG – čija kratica glasi System Universal Verbotonal d’Audition Guberina = sistem univerzalnog slušanja Guberina  radi i velik broj fonetičara koji su nezaobilazni stručnjaci u svim vidovima dijagnostike, rehabilitacije te odgoja i obrazovanja njihovih pacijenata. \nAkademik Petar Guberina utemeljitelj je (1968. g.) i Odsjeka za fonetiku na Filozofskom fakultetu Sveučilišta u Zagrebu i taj studij s legalnom dopusnicom obrazuje jedine           stručnjake u društveno-humanističkom području i polju filologije za dijagnostiku i rehabilitaciju oštećenoga (atipičnog) govora, kao i stručnjake za razvoj opreme i metoda za     \n slušno-govornu dijagnostiku i rehabilitaciju.   Više o akademiku Guberini možete naći na  poveznici https://www.suvag.hr/guberina/. \n\n\n\nKao članovi Hrvatske strukovne udruge fonetičara ovim putem javno upozoravamo na diskriminirajući položaj  fonetičara na tržištu rada.  Hrvatsku strukovnu udrugu fonetičara osnovali smo 2017. godine s temeljnim ciljem očuvanja i poboljšavanja statusa fonetičara na tržištu rada.\nRazlog takvog teškog stanja je nesustavno tretiranje zanimanja fonetičar u  zakonskim okvirima Republike Hrvatske. Fonetičari su izostavljeni iz ključnih   zakonskih akata vezano uz rad u obrazovnom i zdravstvenom sektoru. Sukladno    ishodima učenja sveučilišnog studija fonetike na Filozofskom fakultetu u Zagrebu trenutno diplomirani fonetičari        otežano mogu ostvariti zakonska prava na rad koja su zajamčena Ustavom Republike Hrvatske. \nNa ove zakonske probleme ukazali smo svim relevantnim institucijama u Republici Hrvatskoj od kojih nažalost nismo dobili nikakve službene odgovore niti intenciju da će se     naša  situacija na tržištu rada u cijelosti zakonski regulirati i time nas zakonski  izjednačiti sa  stručnjacima srodnih struka u obrazovnom i zdravstvenom sektoru. \n\n\nUkoliko se naša situacija na tržištu rada ne razriješi to znači da se direktno krše  osnovna prava na rad zajamčena Ustavom:\n- po čl. 55 Ustava Republike Hrvatske svatko ima pravo na rad i slobodu rada;\n- po čl. 44 Ustava Republike Hrvatske svatko ima pravo pod jednakim uvjetima na  zapošljavanje u javnom sektoru.\n\nU medijima se često ukazuje na nedostatak stručnog kadra u području   edukacije i rehabilitacije slušanja i govora, posebno onih koji su roditeljima   najdostupniji, a to su          upravo oni zaposleni u školama i raznim ustanovama  odgojno-obrazovnog, zdravstvenog i  rehabilitacijskog tipa. \nSustavnim zakonskim  zapostavljanjem zanimanja fonetičara u Republici Hrvatskoj otvara se jasan prostor da se drugim srodnim strukama omogući napredovanje i  razvoj, dok  \n se istovremeno zatire naša  struka. Stvara se dojam da su logopedi deficitarni, potiče se na povećavanje studijskih kvota za logopede dok se naši mladi fonetičari na radnim     mjestima u obrazovnom i zdravstvenom sektoru nikako ili   otežano zapošljavaju, ispred nas pri zapošljavanju  uvijek imaju pravo prednosti  logopedi.  Natječaji za radna mjesta su uvijek definirani da se isključivo traže  logopedi bez da se navedu kao srodna struka i fonetičari. \nAko se fonetičar i zaposli  u nedostatku  logopeda onda ga se tretira kao  nestručnu zamjenu, uvijek s predznakom da smo praktički nekvalificirani radnici.  \nTime što nas se tretira kao nestručne zamjene automatski znači i snižen koeficijent rada što u suštini znači i smanjenu financijsku kompenzaciju za naš rad iako mi za svoj rad      \n imamo sve potrebne kompetencije. \n\nKolege i kolegice fonetičari koji su se odvažili za rad u privatnom sektoru  neprestano trpe omalovažavanje i diskriminaciju od strane logopeda vrlo često   putem društvenih    mreža što dodatno stvara ozračje nepovjerenja kod potrebitih   pacijenata čime se opet iskrivljuje slika dostupnosti usluga rehabilitacije slušanja i govora  na  slobodnom tržištu     \n  rada. \n\nObrazovanje fonetičara je SADRŽAJEM i NAZIVOM, dopusnicom Ministarstva  znanosti i obrazovanja utemeljeno na  studijskom smjeru na Sveučilištu u Zagrebu,                              Filozofskom fakultetu, Odsjeku za fonetiku. \nStručnjaci koji završe studij nose naziv  magistar/ra edukacije fonetičar rehabilitator,   \nViše informacija možete naći na: \nhttp://theta.ffzg.hr/ECTS/Studij/Index/1161\nIshodi učenja studija Fonetika, smjer Rehabilitacija slušanja i govora su: \n1. Analizirati i vrednovati akustičke, fiziološke i perceptivne govorne podatke;\n2. Samostalno izraditi govorni, govornički i slušni status;\n3. Osmisliti i provoditi individualne i grupne fonetske vježbe;\n4. Samostalno osmisliti, planirati i provesti te kritički analizirati nastavu govorništva u odgojno-obrazovnim ustanovama na svim obrazovnim razinama;\n5. Pripremiti i savjetovati govorne profesionalce za oblikovanje govorne poruke i  postavljanje glasa u elektroničkim medijima;\n6. Planirati, provesti i kritički analizirati individualnu i grupnu rehabilitaciju ovisno o vrsti i stupnju slušnog oštećenja i govornog poremećaja primjenom Verbotonalne                  metode;\n7. Obrazložiti i vrednovati postupke odabira, prikupljanja i analize različitih vrsta   podataka u društveno-humanističkim znanostima te primijeniti suvremene                            tehnologije u obradi i opisu odabrane građe;\n8. Kreirati i razvijati usluge i proizvode namijenjene klijentima/korisnicima ili drugim stručnjacima na temelju teorija i metoda društvenih i humanističkih znanosti;\n9. razlikovati suvremene klasifikacije govorno-jezičnih poremećaja i analizirati različite vrste odstupanja od urednog govorno-jezičnog razvoja;\n10. identificirati zakonitosti audiološke obrade i interpretirati rezultate kliničkih   dijagnostičkih postupaka;\n11. provoditi funkcionalnu dijagnostiku sluha i slušanja;\n12. procijeniti osnovne tehničke karakteristike i primijeniti uređaje koji se koriste u   dijagnostici i rehabilitaciji sluha i slušanja;\n13. integrirati znanja s područja audiološke obrade, kliničkih dijagnostičkih postupaka i funkcionalne dijagnostike;\n14. preporučiti izbor određenih slušnih pomagala i pratiti njihovu uporabu;\n15. pripremiti i provoditi program rehabilitacije slušanja i govora ovisno o dobi,  oštećenju i pomagalu korisnika;\n16. pripremiti, provesti i evaluirati postupak fonetske korekcije u materinskom ili u  stranom jeziku;\n17. primijeniti verbotonalnu metodu u rehabilitaciji slušanja i govora i u učenju stranih jezika;\n18. pratiti i analizirati rezultate rada te ih prezentirati znanstvenoj, stručnoj i široj   javnosti;\n19. stručno argumentirati primjenu rehabilitacijskih postupaka;\n20. primijeniti suvremene znanstvene spoznaje na planiranje i provedbu rehabilitacijskih postupaka slušanja i govora;\n21. primijeniti vještine učenja koje omogućuju cjeloživotno obrazovanje;\n22. navesti, objasniti i primijeniti temeljne psihologijske čimbenike uspješnog učenja i poučavanja;\n23. objasniti didaktičke teorije i modele te ih primijeniti u nastavi;\n24. pripremiti i posredovati nastavne sadržaje sukladno temeljnim artikulacijskim   modelima. \n\nOdsjek za fonetiku kao filološka struka iz području humanističkih znanosti, na Filozofskom fakultetu Sveučilišta u Zagrebu od svoga osnutka prije više od 50 godina uspješno se  bavi   edukacijom stručnjaka sa sveučilišnim kompetencijama u rehabilitaciji sluha, slušanja glasa i  govora evidentno je iz svih kurikuluma, znanstvenih radova, časopisa Govor   kojeg Odsjek izdaje i ugleda kojeg fonetičari donose radom u rehabilitacijskim, obrazovnim  i zdravstvenim institucijama u zemlji i svijetu.\n\nDakle nalazimo se u situaciji da s jedne strane država nam garantira pravo na rad, dajući dopusnicu za provođenje sveučilišnog studijskog programa  dok u drugom trenutku ta  \n ista država nam zbog nereguliranih zakonskih akata taj  isti rad   onemogućava ili otežava. \n\nKada bi se magistrima edukacije fonetičarima rehabilitatorima priznao njihov radni   potencijal, stručne kompetencije i riješio status, problem nedostatka stručnjaka                                 rehabilitatora slušanja i govora bio bi također riješen. \n\nBiti rehabilitator nije samo posao već je to poziv, poziv u kojem se kolegice i kolege svakim danom potpuno predaju u svom radu kako bi poboljšali kvalitetu života nažalost sve većem broju pacijenata s oštećenjima sluha, slušanja, glasa i govora. \n\nStoga Vas molimo da o problemima koje ovdje navodimo upoznate hrvatsku  javnost te nam pomognete da se izborimo za svoja zakonska prava na ravnopravnu zastupljenost  na tržištu rada  i na priznanje na svoju stručnost i kvalificiranost koju smo stekli  završetkom  sveučilišnog studija. \n\nSrdačan pozdrav \n\nS poštovanjem \nVesna Kirinić Papeš, prof. fonetike\n\nZlatko Papeš, prof.fonetike \n\nMatea Hotujac Dreven, magistra edukacije fonetičar rehabilitator"]
[98,"ANA BARUN KULIŠ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nI. USTAVNA OSNOVA ZA DONOŠENJE ZAKONA","Novim Zakonom o logopedskoj djelatnosti, u kojem se logopedi prihvaćaju kao “JEDINI” koji pružaju rehabilitaciju u području patologije komunikacije (verbalne i neverbalne), glasa, govora, sluha i slušanja, DISKRIMINIRAJU se legitimno stečene diplome na državnim fakultetima."]
[99,"VIKTORIJA SOŠIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nI. USTAVNA OSNOVA ZA DONOŠENJE ZAKONA","Ustavna osnova za donošenje ovog zakona je u najmanju ruku upitna. Prema ustavu država je dužna omogućiti rad prema kvalifikacijama koje su stečene u Republici Hrvatskoj. Ovim se zakonom diskriminiraju i onemogućava rad strukama: fonetičar rehabilitator i edukacijski rehabilitator."]
[100,"UDRUGA RODITELJA I STRUČNJAKA ZA POTICANJE RAZVOJA GOVORA I JEZIKA ZA DJECU I ODRASLE \"LOGOTON\"","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nI. USTAVNA OSNOVA ZA DONOŠENJE ZAKONA","Ovim se zakonom jednoj struci (koja sustavno sebe čini deficitarnom, elitistički godinama odbija provođenje Bolonje u definiranim okvirima) da ostvari monopol na tržištu rada. Ne samo da se zakonom diskriminiraju struke (fonetičar rehabilitator, edukacijski rehabilitator) koje je odobrilo Ministarstvo obrazovanja, čiji je kurikulum i upisnu kvotu također odobrilo isto ministarstvo, već i diskriminaciju unutar struke Logoped. Ovaj nacrt zakona je u najmanju ruku opasan. Osim što se tim zakonom dovodi u pitanje stjecanje kvalifikacija na samom studiju logopedije (nebrojene dodatne edukacije, licence i uvjeti), nego se njime zabranjuje multidisciplinarni pristup rehabilitaciji. Naši roditelji po te multidisciplinarne pristupe odlaze u inozemstvo jer u Hrvatskoj ne postoje, a ovaj zakon će se za to potruditi, sve zato da bi netko mogao bijele labudove (studente u bijelim kutama) kao doktore šetati po ustanovi koja počiva na leđima fonetičara rehabilitatora kojima tako silno žele zabraniti rad. Ta ista ustanova nekad je bila primjer multidisciplinarnosti u rehabilitaciji u regiji i šire. Centri u Sloveniji i Srbiji, koji su nekada provodili i provode rehabilitaciju prema VT sistemu, danas su centri koji u svoje rehabilitacijski postupke i danas uključuju psihologe, fonetičare, logopede i edukacijske rehabilitatori kao jednakovrijedne stručnjake za dobrobit djece i njihovih obitelji. Nažalost ovaj zakon propustio je prepoznati upravo to, dobrobit ranjivih skupina."]
[101,"VLASTA ŠAJINA-SOŠIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nI. USTAVNA OSNOVA ZA DONOŠENJE ZAKONA","Ovaj zakon ne rješava deficitarnost struke, dapače potiče jer omogućava obavljanje privatne prakse što dodatno osirumašuje već iscrpljene roditelje. Moje gluho dijete najbolje rezultate je postiglo terapijama kod fonetičara rehabilitatora, dok je istovremeno od strane logopeda bila odbijena, jer nam je rečeno da \"nije educirana za gluhoću\"."]
[102,"VIKTORIJA SOŠIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nI. USTAVNA OSNOVA ZA DONOŠENJE ZAKONA","Ovim se zakonom jednoj struci osigurava monopol na tržištu rada i diskriminacija druge struke (fonetičar rehabilitator)."]
[103,"ANA JURIŠIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Podržavam reguliranje logopedske djelatnosti, NO NE na način koji bi mogao negativno utjecati na edukacijske rehabilitatore i fonetičare rehabilitatore. Logopedija se poklapa u mnogočemu s ove dvije navedene struke, kao i s mnogim drugima, te konstruirati zakon na takav način koji bi mogao utjecati na zapošljivost ljudi je nedopustiv. \"Metodica\" kojom se služe fonetičari rehabilitatori je upravo ona koja stoji u nazivu SUVAGA (Système Universel Verbotonal d`Audition Guberina) kao i samo ime osnivača, upravo fonetičara. \n\nTakođer svakako nije pametno, s ekonomskog stajališta, ograničavati ljudima zapošljivost. Broj nezaposlenih je ionako velik, a nikome nije u cilju staviti još ljudi na burzu koje bi se onda trebalo financirati. Tako ćemo samo otjerati mlade obrazovane ljude iz države, umjesto da nalazimo načine da ih zadržimo u njoj.\n\nCilj bi svakako trebao biti regulirati logopedsku djelatnost na način da su u središtu korisnici i briga za njihovu dobrobit, stoga treba zakon formulirati na način da je jasno određeno čime se logopedi mogu i trebaju baviti isključivo, a u kojim slučajevima je potreban i moguć rad i drugih struka, te iznimno paziti da se iz njega ne isključuju magistri svojih struka koji svoj posao rade dobro i s uspješnim rezultatima."]
[104,"IVONA ABRAMOVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Poštovani, \nkao edukacijski rehabilitator koji surađuje s logopedima unutar tima, želim izraziti podršku donošenju Zakona o logopedskoj djelatnosti koji će omogućiti standardizaciju usluga i ujednačavanje pružene podrške krajnjim korisnicima. \n\nKao stručnjak moram skrenuti pažnju na pojednostavnjivanje problematike poremećaja iz spektra autizma na poremećaj u području komunikacije kao glavno obilježje PSA. Odstupanja na području komunikacije samo su dio ovog kompleksnog stanja koje se očituje u deficitima u socijalnoj interakciji i komunikaciji, ali i ograničenim i ponavljajućim interesima i ponašanjima. Bitno je napomenuti da komunikaciju ovdje treba gledati u kontekstu socijalnih interakcija i unutar društvenog konteksta, te ju je nemoguće odvojiti, procjenjivati ili poticati odvojeno od bilo kojeg drugog razvojnog područja. \n\nKao i druge kolege, želim staviti naglasak da se niti na jedan način ne želi osporiti kompetencije logopeda u području komunikacije, niti ograničiti područje njihovog djelovanja, nego naglasiti da se područjem komunikacije u Hrvatskoj bave različiti stručnjaci. Svaki stručnjak koji koristi načela multi i transdisciplinarnosti u svom radu, svjestan je preklapanja u područjima rada i njihove međusobne ovisnosti, a što ne predstavlja zadiranje u područje nečijeg rada nego bogatstvo pristupa koje rezultira boljih ishodima kod naših korisnika. Kompetencije edukacijskih rehabilitatora na području komunikacije potvrđene su i standardom zanimanja koji je objavljen u sklopu Hrvatskog kvalifikacijskog okvira te smatram da se ovakvim definiranjem područja komunikacije kao „isključivog“ područja djelovanja logopeda ograničava djelovanje regulirane profesije edukacijskih rehabilitatora. \n\nPredlažem stoga da se umjesto rečenice „Kao glavno obilježje poremećaja iz spektra autizma označava se upravo poremećaj u području komunikacije, što pripada u područje djelovanja isključivo magistara logopedije.“ navede „Kao jedno od obilježja poremećaja iz spektra autizma označava se poremećaj u području komunikacije, koja je područje djelovanja i magistara logopedije.“"]
[105,"ZVONIMIR BLAŽIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Verbotonalna metoda znanstveno je utemeljena metoda, priznata u Hrvatskoj i svijetu. Njezin utemeljitelj, akademik Petar Guberina (1913. - 2005.) doktorirao je na Sorbonnei, bio je redoviti član Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti, objavio je više od 200 znanstvenih radova, nositelj je brojnih odličja i priznanja, dvostruki je nositelj francuskog ordena Legije časti, nositelj je Reda Danice Hrvatske... Nedvojbeno, bio je čovjek ispred svoga vremena, inovator, kreativac, znanstvenik, humanist. Njegova zasluga i nasljeđe -  Verbotonalna metoda,  prenosi se na Filozofskome fakultetu Sveučilišta u Zagrebu, na Odsjeku za fonetiku te u Poliklinici za rehabilitaciju slušanja i govora SUVAG (\"G\" u imenu je Guberina).\n\nVerbotonalna metoda akademika Guberine i više je nego aktualna, rehabilitacija putem percepcije (napose slušanja) i afektivnost koja je odlikuje nužno je potrebna upravo djeci digitalnoga doba. \nStoga, isključiti iz područja patologije komunikacije, glasa, sluha, slušanja, govora i jezika struku koja (re)habilitaciju provodi upravo po Verbotonalnoj metodi - fonetiku, a što se u prijedlogu Zakona o logopedskoj djelatnosti implicira, znači uskratiti korisnicima sve dobrobiti koje primjenom navedene metode mogu dobiti.\n\nUmjesto da se ponosimo hrvatskim intelektualnim nasljeđem, obezvrjeđujemo ga isključivošću ovoga prijedloga Zakona. \n\nSuvremena\nznanstvena misao multidisciplinarna je. Nije prihvatljivo da samo logopedska struka po vlastitu nahođenju polaže zakonsko pravo rada u multidisciplinarnim područjima navedenima u prijedlogu Zakona, pogotovo kada u skladu sa svim zakonima RH (akreditacije studija, dopusnice, HKO itd.) otprije postoje struke koje djeluju na istim područjima, ali sukladno vlastitim znanstvenim doprinosima i određenjima. Preklapanja u područjima interesa postoje u brojnim znanstvenim granama i strukama, nije to slučaj samo ovdje. Bit je u suradnji, međusobnom uvažavanju i poštovanju. Različita perspektiva u konačnici može samo unaprijediti rehabilitaciju jer možemo izabrati što je za određenoga korisnika najbolje, imamo vise opcija za iscrpiti. Budući da živimo u demokraciji u državi u kojoj su Ustavom zajamčene slobode izbora i prava na rad, ne rabite riječi \"isključivo\" i \"jedini\" u kontekstu pomagačkih struka."]
[106,"HRVATSKA KOMORA EDUKACIJSKIH REHABILITATORA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Poštovani,\n\nHrvatska komora još jednom želi izraziti podršku donošenju Zakona o logopedskoj djelatnosti kao rastućeg područja od interesa za Republiku Hrvatsku, a koji će doprinijeti standardizaciji usluga i kvalitetenijoj skrbi za korisnike.\n\nPredlažemo da se rečenica „Kao glavno obilježje poremećaja iz spektra autizma označava se upravo poremećaj u području komunikacije, što pripada u područje djelovanja isključivo magistara logopedije.“ promjeni na način da glasi:\n\n„Kao jedno od obilježja poremećaja iz spektra autizma označava se poremećaj u području komunikacije, koja je područje djelovanja i magistara logopedije.“\n\nPrema DSM-u-5, Dijagnostičkom i statističkom priručniku za duševne poremećaje Američke psihijatrijske udruge, koji je u Hrvatskoj objavljen 2014., kao obilježja poremećaja iz spektra autizma navode se perzistentni deficiti u socijalnoj komunikaciji i socijalnoj interakciji u višestrukim kontekstima (koji se očituju u deficitima u socijalno-emocionalnoj uzajamnosti, deficitima u neverbalnom komunikacijskom ponašanju upotrebljenom za socijalne interakcije i deficitima u uspostavljanju, održavanju i razumijevanju odnosa) te ograničeni, repetitivni obrasci ponašanja, interesa i aktivnosti (koji se manifestiraju u stereotipnim ili repetitivnim motoričkim pokretima, korištenju predmeta ili govora, inzistiranju na istovjetnosti, nefleksibilnom priklanjanju rutinama ili ritualiziranim obrascima verbalnog ili neverbalnog ponašanja, jako ograničenim, krutim interesima koji su abnormalni po intenzitetu ili fokusu i hiperaktivnosti ili hiporeaktivnosti na senzoričke podražaje ili neuobičajenim interesima za senzoričke aspekte okoline).\n\nGovoreći o komunikaciji kao pojmu, treba voditi računa da se radi o složenom konstruktu koji se sastoji od niza komponenti i odvija se u specifičnom kontekstu koji uključuje fizičke, društvene, kulturne i psihološke aspekte. Također, komunikacija nije izolirana od drugih razvojnih područja; ona je duboko povezana sa socijalnim, kognitivnim, motoričkim, senzornim, jezičnim i akademskim razvojem te sveukupnim funkcioniranjem osobe u njenoj sredini. Kod poremećaja iz spektra autizma, ali i drugih razvojnih poremećaja, poteškoće u komunikaciji često utječu na sve ove aspekte razvoja, što čini multidisciplinarni pristup ključnim za podršku i napredak djeteta/osobe.\n\nSama definicija riječi „isključivo“ glasi „samo, jedino, ekskluzivno/isključujući drugo ili drugoga“ i u suprotnosti je sa svim suvremenim smjernicama koje ukazuju na potrebu multi i transdisciplinarnog pristupa teškoćama, u isto vrijeme umanjujući kompetencije drugih stručnjaka u ovom području kao što su edukacijski rehabilitatori, dječji psihijatri, psiholozi, radni terapeuti i fonetičari.\n\nPrijedlogom ove izmjene ne želi se ograničiti područje djelovanja niti umanjiti kompetencije logopeda u ovom području, nego ukazati na povijesni razvoj različitih struka unutar Republike Hrvatske te na kompetencije koje posjeduju.\n\nKao strukovna organizacija edukacijskih rehabilitatora skrećemo pozornost da  u standardu zanimanja (Hrvatski kvalifikacijski okvir) stoji kako su i edukacijski rehabilitatori osposobljeni za objašnjavanje odstupanja od tipičnog razvoja u komunikacijskom funkcioniranju te kreiranju i provođenju procjena razvojnih miljokaza, funkcioniranja i potreba za podrškom (na području motoričkog, senzornog i spoznajnog razvoja, učenja, komunikacije, socijalnih i emocionalnih vještina) za ciljanu populaciju“\n\nSlijedom navedenog, predlažemo gore navedenu izmjenu."]
[107,"LIDIJA ŠMIT BRLEKOVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Podržavam prijedlog Zakona o logopedskoj djelatnosti. Logopedija je priznata i zakonski regulirana profesija u većini zemalja svijeta, a prepoznata je i cijenjena i u Hrvatskoj, kako među stručnjacima, tako i u široj javnosti. Vjerujem da će uskoro biti i zakonski regulirana kod nas.\nStudij logopedije obrazuje sveučilišne magistre logopedije prema međunarodnim standardima i programima koje definiraju Svjetska zdravstvena organizacija (WHO), Europska asocijacija logopeda (ESLA) te Međunarodna asocijacija za komunikacijske znanosti i poremećaje (IALP). Logopedska djelatnost je znanstveno utemeljena, a na osnovi dosadašnjih istraživanja razvijeni su standardizirani dijagnostički testovi te znanstveno utemeljene terapijske metode koje logopedi koriste u svom radu. To osigurava kvalitetnu i dosljednu skrb za krajnje korisnike.\nDonošenjem ovog zakona osigurat će se standardizacija logopedskih usluga, što je ključno za zaštitu krajnjih korisnika od nekvalitetne, neujednačene i nestručne skrbi. Zakon definira područje rada logopeda, kao i uvjete za obavljanje logopedske djelatnosti, čime se postavljaju jasni kriteriji stručnosti i profesionalne odgovornosti. Važno je naglasiti da ovaj zakon ni na koji način ne umanjuje značaj drugih struka, već osigurava da svaka profesija, uključujući logopediju, djeluje unutar svojih specifičnih kompetencija. Logopedi će, kao i do sada, nastaviti surađivati s drugim stručnjacima – poput liječnika, psihologa, fonetičara i rehabilitatora – kako bi se osigurala najbolja moguća skrb za krajnje korisnike. Međutim, ključan aspekt ovog zakona je postavljanje jasnih granica između logopedske djelatnosti i srodnih struka. Ovim razgraničenjem ne samo da se omogućava bolja suradnja, već se doprinosi učinkovitijem i koordiniranijem radu stručnjaka iz različitih disciplina, što u konačnici rezultira kvalitetnijim ishodima za korisnike.\n    Lidija Šmit Brleković, prof. logopedije, doktorandica Poslijediplomskog doktorskog studija Poremećaji jezika, govora i slušanja, Edukacijsko-rehabilitacijskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu"]
[108,"PUČKI PRAVOBRANITELJ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","U ovom se poglavlju navodi da je u Republici Hrvatskoj sve veći broj osoba s razvojnim i stečenim komunikacijskim i jezičnim poremećajima te poremećajima gutanja i hranjenja, međutim dobro bi bilo navesti i podatke o ovome, ukoliko su isti dostupni, kako bi se moglo vidjeti razmjere problema te zakonsko rješenje temeljiti na podatcima o potrebama. Isto tako, navode se konkretni podaci Centra za kontrolu i prevenciju bolesti Sjedinjenih Američkih Država koji ukazuju na značajan porast prevalencije poremećaja iz spektra autizma te bi bilo poželjno da se iznesu i podatci za Republiku Hrvatsku. \n\nTakođer, upućuje se na Nacionalnu strategiju razvoja zdravstva koja je donesena 2012., a istekla 2020., dok se Nacionalni plan razvoja zdravstva za razdoblje od 2021. do 2027. godine ne spominje iako je riječ o strateškom dokumentu koji je na snazi.\n\nKomentari koji su zaprimljeni na e-savjetovanju o Zakonu ukazuju da i pojedine druge struke (npr. edukacijski rehabilitatori i fonetičari rehabilitatori) smatraju da obavljaju pojedine poslove koji su predmet ovog Zakona, dok sam Zakon navodi da su magistri logopedije jedini koji će moći obavljati  djelatnost rehabilitacije u području slušanja, jezika i govora. Stoga, predlažemo da se komentari iz e-savjetovanja pažljivo razmotre te da se u ovom poglavlju  prijedloga Zakona navedu i posljedice koje će donošenjem zakona proisteći za druga srodna zanimanja."]
[109,"LARA NASEREDIN","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Slažem se s komentarom predstojnice Katedre za primijenjenu fonetiku  i voditeljice Diplomskog studija fonetike - smjer Rehabilitacija slušanja i govora, Diane Tomić, kao i s predstavljenom zakonskom regulativom. U tu svrhu, prenosim komentar u cijelosti: \n\nU ovom prijedlogu nacrta Zakona o logopedskoj djelatnosti postoje znanstvo neprecizna a slijedom toga neutemeljena određenja pojmova, neusklađenosti sa hrvatskom pravnom regulativom a sam je prijedlog ograničavajući za različite struke. Takav zaključak proizlazi iz tri mjesta (u nastavku: istaknute točke 1 do 3 u ovom očitovanju) u Nacrtu prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti navedenih u dijelu II. Ocjena stanja i osnovna pitanja koja se trebaju urediti zakonom te posljedice koje će donošenjem zakona proisteći. Neutemeljene i zakonski neusklađene točke se dalje impliciraju u člancima 1 do 4 samog prijedloga nacrta Zakona zbog referiranja na pojmove iz dijela II. \nTa mjesta su: \n1. Određenju magistara logopedije kao jedinih stručnjaka koji omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete: Magistri logopedije kao stručnjaci za rad u području (re)habilitacije patologije komunikacije (verbalne i neverbalne), glasa, jezika, govora, hranjenja, gutanja i slušanja, svojim kompetencijama stečenim obrazovanjem, jedini omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete da bi se proklamirani svjetski društveni cilj dostigao i na nacionalnoj i lokalnoj razini. \n2. Isključivo određenje logopedske djelatnosti unatoč zajedničkih aktivnosti i područja s drugim strukama a bez spominjanja te činjenice i/ili sustručnjaka: Logopedska djelatnost obavlja se u sustavu zdravstva, socijalne skrbi te odgoja i obrazovanja, a uključuje prevenciju, probir, procjenu, dijagnostiku i rehabilitaciju (terapiju): poremećaja predverbalne, verbalne i neverbalne komunikacije, jezika (usmenog i pisanog, jednojezičnih i višejezičnih govornika), govora i glasa nastalih uslijed različitih uzroka, poremećaja oralno-laringealnih funkcija (hranjenja i gutanja) i srodnih poremećaja, poremećaja verbalne i/ili neverbalne komunikacije u osoba s invaliditetom i djece s teškoćama u razvoju (intelektualnim teškoćama, cerebralnom paralizom i kroničnim bolestima, sljepoćom i slabovidnošću, oštećenjem sluha, poremećajima iz spektra autizma, emocionalnim teškoćama), pružanje usluga funkcionalne dijagnostike slušanja, (re)habilitacije slušanja/ jezika/govora te pružanje savjetodavnih usluga osobama oštećena sluha i njihovim obiteljima, procjenu složenih komunikacijskih potreba te odabir i uporabu metoda potpomognute komunikacije i primjerenih oblika asistivne tehnologije te davanje prijedloga vezanih uz individualizaciju odgojno-obrazovnog procesa djece s poremećajima u području komunikacije, glasa, jezika, govora i slušanja. Područja rada (radna mjesta) magistara logopedije ne utječu na postupke logopeda koji su uvijek u funkciji prevencije, probira, dijagnostike (i posljedično pisanja nalaza i postavljanja dijagnoze) i terapije/(re)habilitacije osoba s verbalnim i/ili neverbalnim komunikacijskim poremećajima. \n3. Određenje poremećaja u području komunikacije - glavnog obilježja poremećaja iz spektra autizma kao područje djelovanja isključivo magistara logopedije zanemarujući pritom prvenstveno edukacijske rehabilitatore i psihologe: Kao glavno obilježje poremećaja iz spektra autizma označava se upravo poremećaj u području komunikacije, što pripada u područje djelovanja isključivo magistara logopedije. \n\nIako Zakon stavlja logopedsku djelatnost u tri sustava, ona se u Nacrtu prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti razrađuje dominantno u sustavu zdravstva a unutar tog sustava (čl. 8), riječju jedini u prethodno istaknutoj točki 1 ovog očitovanja, ograničava djelovanje sustručnjaka u sustavu zdravstva isključujući druge struke. Sagledano kao cjelovita informacija, zajednički sadržaj točaka 1 i 2 ovog očitovanja otvara prostor interpretaciji odnosno neujednačenim zakonskim tumačenjima o ingerenciji i kompetencijama sustručnjaka. Implicitno se određenja iz spornih mjesta prenose i na druge članke zakona (od 1 do 4) te se tako stvara mogućnost za ograničavanje rada drugih struka. Zakon će, kako navodi članak 1, urediti sadržaj djelatnosti, a ako se djelatnost obavlja u trima sustava otvara se mogućnost tumačenja da su magistri logopedije jedini stručnjaci za obavljanje logopedske djelatnosti ne samo u zdravstvu već i u ostala dva sustava (odgoju i obrazovanju te socijalnoj skrbi), što je dodatno, zbog zajedničkih područja u definiciji logopedske djelatnosti, potencijalno ograničavajuće za sustručnjake. U članku 2 Prijedloga nacrta Zakona određuje se značenje pojmova logopedske dijagnostike, terapije i savjetovanja koji proizlaze iz ranijeg određenja logopedske djelatnosti. To implicira da su navedeni multidisciplinarni nazivi za područja isključivo logopedski. Iako se može otvoriti pitanje opravdanosti impliciranih tumačenja, sve prethodno navedeno samo pokazuje da je zakon nejasan, podložan interpretacijama usmjerenim na ograničavanje djelovanja sustručnjaka, te razvojno ograničavajuć, a time i u suprotnosti sa vlastitim sadržajem, konkretnije sa samom ocjenom stanja. Naime, uz istaknute točke na početku ovog očitovanja, u dijelu o ocjeni stanja naglašava se rastući broj osoba s govorno-jezičnim i komunikacijskim teškoćama odnosno deficitarnost stručnjaka za iste. Iz toga bi trebao proizaći uključiv te razvojno-usmjeren pristup koji se temelji na multidisciplinarnim spoznajama kao način za poboljšanje trenutnog stanja, što u slučaju ovog Nacrta prijedloga nije tako. \n\nU nastavku očitovanja navodimo konkretne neusklađenosti Nacrta prijedloga zakona sa znanstvenim spoznajama te zakonima. \nU istaknutoj točki 1 ovog očitovanja određenju stručnosti magistara logopedije stoji da “jedini omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete” . Riječ jedini je znanstveno neutemeljena u određenju stručnosti i treba je izbaciti budući da se komunikacijom, govorom, jezikom, slušanjem itd. neupitno bave i druge znanstvene discipline, odnosno struke, od kojih je jedna fonetika. \nFonetika je znanost o govoru koja se u suvremenoj znanosti u svijetu razvija od sredine 19. stoljeća. U Hrvatskoj je fonetika u znanosti i visokom obrazovanju institucionalizirana pred 70 godina kada je akademik Petar Guberina osnovao Zavod za fonetiku (1954.), studij je pokrenut 1965. a Odsjek za fonetiku osnovan 1968. Dvije su područne posebnost Zagrebačke fonetike odnosno hrvatske obrazovne tradicije: Verbotonalna metoda autora akademika Petra Guberine koja svoju primjenu ima u dijagnostici i rehabilitaciji slušanja i govora, učenju stranih jezika i korekciji izgovora te estetski pristup govoru koji se primjenjuje u javnom i scenskom govoru. Iz toga proizlazi zanimanje fonetičara koje je danas određeno na sljedeći način standardom zanimanja (https://hko.srce.hr/registar/standard-zanimanja\n/detalji/542). To je stručnjak za proučavanje, poučavanje i vježbanje govora u najširem smislu. U vremenu kada govorno pojačano komuniciramo ne samo s ljudskom, nego i s tehnološkom okolinom, govor postaje osnovni alat za rad i kvalitetan život većini ljudi. U takvim uvjetima nužno je postojanje jasno definiranoga stručnjaka koji se govorom može baviti na najširim humanističkim temeljima i s razumijevanjem čovjeka u cjelini. Nužan je stručnjak koji može osigurati kvalitetnije govorno komuniciranje i stoga kvalitetniji život, kako u estetskom smislu tako i u zdravstvenom smislu, što su dva temeljna područja profesionalnog djelovanja fonetičara. Fonetičar je stručnjak koji ima znanja za cjelovito neuralno, kognitivno, biomehaničko i akustičko razumijevanje govornoga procesa, a s obzirom na dvopredmetnost svoga obrazovanja, može sagledati u kontekstu drugih humanističkih i društvenih disciplina (sociologije, pedagogije, različitih filologija i slično). Takav stručnjak za govor jedinstven je na hrvatskom tržištu rada i nužan zbog sve složenijih uvjeta u kojima se govorna komunikacija odvija. \n\nOdređenje magistara logopedije kao stručnjaka koji jedini omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete (istaknuta točka 1) i popis područja logopdske djelatnosti (istaknuta točka 2) te isključiva kompetencija za rad s autističnim osobama (istaknuta točka 3 ovog očitovanja) ukazuju na neusklađenost Nacrta prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti sa najmanje dva zakona te Ustavom. \n1. Određenje magistara logopedije kao jedinih stručnjaka koji omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete nije u skladu sa Zakonom o zdravstvenoj zaštiti (NN 100/18, 125/19, 147/20, 119/22, 156/22, 33/23, 36/24) u kojem stoji (čl. 155, st. 2) navode, između ostalih, i fonetičari. Imajući na umu definiciju fonetike te kompetencije fonetičara možemo zaključiti da logopedi nisu jedini stručnjaci koji omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete. \n(2) Zdravstveni radnici obrazuju se na medicinskom, dentalnom ili farmaceutsko-biokemijskom fakultetu te drugom visokom učilištu koje izvodi studijski program za zdravstveno zanimanje, kao i na učilištu te srednjim strukovnim školama koje imaju rješenje nadležnog Ministarstva o odobrenju za izvođenje pojedinog nastavnog plana i programa obrazovanja/strukovnog kurikuluma koji je razvrstan u obrazovni sektor u području zdravstva. Zdravstvenim radnicima smatraju se i logopedi, medicinski tehnolozi, biotehnolozi i biomedicinski inženjeri, biolozi u zdravstvu, klinički psiholozi, medicinski fizičari, fonetičari i nutricionisti ako obavljaju zdravstvenu djelatnost u procesu dijagnostike i liječenja. Zdravstveni radnici osposobljavaju se školovanjem u punoj nastavnoj satnici teorijske i praktične nastave, kojom se postižu ishodi učenja i stječu kompetencije. \n\n2. Određenje magistara logopedije kao jedinih stručnjaka koji omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete (točka 1) te područja logopedske djelatnosti (točka 2) uz određenje poremećaja u području komunikacije - glavnog obilježja poremećaja iz spektra autizma kao područje djelovanja isključivo magistara logopedije (točka 3) tumačeno u kontekstu isključivosti Nacrta prijedloga Zakona, nije u skladu ni sa Zakonom o Hrvatskom kvalifikacijskom okviru (NN 22/13, 41/16, 64/18, 47/20, 20/21). U Zakonu o Hrvatskom kvalifikacijskom okviru u čl. 3 navode se načela i ciljevi HKO-a od kojih ističemo šest načela koja se krše određenjem stručnosti magistara logopedije kao jedinih stručnjaka koji omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu odnosno premećaja u području komunikacije kao područja djelovanja isključivo magistara logopedije te jednodisciplinarnog određenja logopedske djelatnosti: \n– osiguravanje uvjeta za kvalitetno obrazovanje i učenje u skladu s potrebama osobnog, društvenog i gospodarskog razvoja, socijalne uključivosti te ukidanja svih oblika diskriminacije; \n– razvijanje osobne i društvene odgovornosti te primjena demokratskih načela u poštivanju temeljnih sloboda i prava te ljudskog dostojanstva; \n– osiguravanje gospodarskog rasta temeljenog na znanstveno-tehnološkom razvoju; \n–jačanje konkurentnosti hrvatskoga gospodarstva koja se temelji na ljudskim potencijalima; \n– postizanje zapošljivosti, pojedinačne i gospodarske konkurentnosti te usklađenoga društvenog razvoja temeljenog na obrazovanju; \n– očuvanje pozitivnih naslijeđa hrvatske obrazovne tradicije. \n\n3. Konačno, Ustav Republike Hrvatske (56/90, 135/97, 08/98, 113/00, 124/00, 28/01, 41/01, 55/01, 76/10, 85/10, 05/14) u članku 55 navodi da Svatko ima pravo na rad i slobodu rada što bi ovakav Zakon mogao onemogućiti prvenstveno fonetičarima zaposlenim u sustavu zdravstva, suprotno Zakonu o zdravstvenoj zaštiti čl. 155, a mogućim implicitnim tumačenjima i u drugim sustavima u kojima se obavlja logopedska djelatnost, te drugim stručnjacima poput psihologa i edukacijskih rehabilitatora. \n\nTakođer, sam popis aktivnosti i područja uključenih u logopedsku djelatnost (istaknuta točka 2 ovog očitovanja) dodatni je argument da magistri logopedije nisu jedini stručnjaci (točka 1) za pružanje usluga u zdravstvu, odnosno implicitno za prevenciju, probir, procjenu, dijagnostiku i rehabilitaciju. Ponavljamo, navedena su područja i aktivnosti multidisciplinarna, uključuju brojne i različite stručnjake od kojih spominjemo tek neke: otorinolaringologe različitih subspecijalizacija - audiologe, fonijatre; psihologe odnosno kliničke psihologe; edukacijske rehabilitatore te fonetičare. Ističemo ona područja u određenju logopedske djelatnosti koja ulaze u područje stručnosti fonetičara određeno spomenutim standardom zanimanja: poremećaji govora i glasa nastalih uslijed različitih uzroka, poremećaje verbalne i/ili neverbalne komunikacije u osoba s invaliditetom i djece s teškoćama u razvoju – konkretno s oštećenjem sluha; pružanje funkcionalne dijagnostike slušanja; (re)habilitacije slušanja/ jezika/govora te pružanje savjetodavnih usluga osobama oštećena sluha i njihovim obiteljima. \n\nSlične argumente navode i ostali sustručnjaci u ovom e-savjetovanju, primjerice Hrvatska komora edukacijskih rehabilitatora, Udruga ASK ili edukacijski rehabilitatori pojedinačno osvrćući se na točku 3 u ovom očitovanju i riječ isključivo, a navodeći, uz brojne druge izvore, i standard zanimanja iz kojeg se vide kompetencije za rad s osobama s komunikacijskim poteškoćama. \n\nKao dodatni argument donosimo mišljenje prof. dr. sc. Roberta Trotića prim. dr. med. predsjednika Europske federacije audioloških društava dostupno na sljedećoj poveznici https://ffzghr-my.sharepoint.com/:b:/g/personal/\ndtomic_m_ffzg_hr/Efe1qIpQM05MmMYPfCiYYw8BbLupKf3\nTsSltjeyJ5IWcjA?e=R2HyQf. \n\nSam standard zanimanja logopeda/logopedinje (https://hko.srce.hr/registar/standard-zanimanja\n/detalji/419) na nekoliko mjesta navodi suradnju sa sustručnjacima, za razliku od definicije logopedske djelatnosti u Prijedlogu Zakona o logopedskoj djelatnosti: Logoped/logopedinja obavlja poslove prevencije, probira, trijaže, procjene i dijagnostike te intervencije (terapije/podrške/habilitacije/rehabilitacije), savjetovanja, osvještavanja, edukacije, superviziranja i mentoriranja, usmjeravanja/upućivanja drugim stručnjacima, profesionalnoga zastupanja korisnika i njihovih obitelji, suradnje s drugim stručnjacima, administriranja i rukovođenja, sudjeluje u stvaranju zakonske regulative povezane s profesijom, te provodi znanstvena i stručna istraživanja. \n\n\nZaključno, Nacrt prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti treba temeljitu doradu. Prije svega treba utvrditi je li to Zakon o logopedskoj djelatnosti ili Zakon o logopedskoj djelatnosti u zdravstvu. Također, treba promijeniti pristup izradi zakona koji se temelji na isključivosti sustručnjaka konkretnim izmjenama tako da se izbace riječi jedini i isključivo (istaknute točke 1 i 3 ovog očitovanja) u dijelu II. Ocjena stanja i osnovna pitanja koja se trebaju urediti zakonom te posljedice koje će donošenjem zakona proisteći. Nastavno, doradu treba i zbog ograničavajučeg određenja logopedske djelatnosti kojim se zanemaruje multidisciplinarnost odnosno kompetencije drugih stručnjaka, te mogućih implicitnih tumačenja referiranjem na točke 1 i 2 ovog očitovanja a s ciljem isključivosti djelovanja sustručnjaka. Konačno, dorada je potrebna i zbog neusklađenosti s drugim zakonima i Ustavom RH. Dodatno, usklađivanje sa standardom zanimanja Logoped/Logopedinja koji ne zanemaruje suradnju i postojanje sustručnjaka poboljšalo bi kvalitetu ovog zakonskog prijedloga. Zakon o logopedskoj djelatnosti donesen u ovakvom obliku otvara prostor za različite interpretacije i ograničavajuća tumačenja, potrebu za izmjenama pa čak i pokretanje postupka ocjene ustavnosti i zakonitosti. \n\nDoc. dr. sc. Diana Tomić \nPredstojnica Katedre za primijenjenu fonetiku \nVoditeljica Centra za obrazovanje nastavnika Filozofskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu \nKoordinatorica za implementaciju Hrvatskog kvalifikacijskog okvira na Filozofskom Fakultetu Sveučilišta u Zagrebu"]
[110,"GORDANA HRŽICA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","ODSJEK ZA LOGOPEDIJU, Edukacijsko-rehabilitacijski fakultet, PROČELNICA\nZakon o logopedskoj djelatnosti definira rad logopeda, stručnjaka koji su prema Registru Hrvatskog kvalifikacijskog okvira (https://hko.srce.hr/registar/standard-zanimanja\n/detalji/419 ) definirani kao\n\"Stručnjaci u domeni poremećaja komunikacije, jezika, govora, glasa, sluha i slušanja, hranjenja i gutanja, te socijalne komunikacije. Profesionalnim djelovanjem logopeda/logopedinja obuhvaćeni su svi verbalni i neverbalni aspekti komunikacije i jezika povezani s razumijevanjem i proizvodnjom oralnoga, pisanoga i znakovnoga jezika kao i neverbalne i potpomognute komunikacije. Logoped/logopedinja obavlja poslove prevencije, probira, trijaže, procjene i dijagnostike te intervencije (terapije/podrške/habilitacije/rehabilitacije), savjetovanja, osvještavanja, edukacije, superviziranja i mentoriranja, usmjeravanja/upućivanja drugim stručnjacima, profesionalnoga zastupanja korisnika i njihovih obitelji, suradnje s drugim stručnjacima, administriranja i rukovođenja, sudjeluje u stvaranju zakonske regulative povezane s profesijom, te provodi znanstvena i stručna istraživanja.\"\n\nOva definicija proizlazi iz upisanih skupova kompetencija koji se temelje na obrazovanju logopeda. Logopedi su, dakle, obrazovani u SVIM navedenim područjima pa je logično da se ta područja navode u Zakonu o logopedskoj djelatnosti. Vrlo je lako, uvidom u planove i programe studija, kao i u Registar HKO-a, vidjeti koliko se obrazovanje logopeda od obrazovanja drugih struka razlikuje, uključujući pri tome specifične kolegije, a posebno stotine sati kliničkih vježbi i prakse (750 sati kliničkih vježbi, 480 sati prakse) koji u studijskim programima logopedije postoje, a u drugim programima ne postoje. Vrlo je važno u narednim inačicama razrade Zakona preoblikovati neke od isključivih formulacija, na što je već upozoreno u više komentara. No, također je važno razumjeti da stručnjaka u nekom području čini njegova osposobljenost, temeljena na obrazovanju te da prijedlog Zakona o logopedskoj djelatnosti regulira rad logopeda, a ne drugih struka koje su im suradne. \n\nLogopedija je struka s jasno definiranim i u javnosti prepoznatim područjem djelovanja. Znanstveno je utemeljena i na temelju dosadašnjih rezultata istraživanja razvijeni su standardizirani testovi i osmišljene inovativne terapijske metode kojima se služe logopedi. Magistri logopedije u Hrvatskoj upotrebljavaju standardizirani dijagnostički logopedski instrumentarij. Time je značajno ubrzana diferencijalna dijagnostika i određivanje dijagnoze sukladno Međunarodnoj klasifikaciji bolesti (MKB), koja se primjenjuje u zdravstvenom sustavu Republike Hrvatske. To logopede jasno razlikuje od drugih struka koje takav instrumentarij i terapijske procedure nemaju. Iza prepoznatljivosti i objektivizacije logopedskog rada stoje desetljeća znanstvenog rada u području poremećaja socijalne komunikacije, glasa, govora, jezika, čitanja i pisanja, slušanja, hranjenja i gutanja. Takav kontinuirani i plodni rad osigurava i mogućnost cjeloživotnog obrazovanja magistara logopedije, uključujući tu i mogućnost doktorskog studija, osiguravajući kontinuiranu kvalitetu rada. Ovim se prijedlogom Zakona želi očuvati takva kvaliteta, kako bi logopedija i dalje bila široko društveno prepoznata, a korisnici ostavili pravo na usluge logopeda koje osiguravaju stvarnu razinu podrške i pomoći u poremećajima socijalne komunikacije, glasa, govora, jezika, čitanja i pisanja, slušanja, hranjenja i gutanja."]
[111,"GORDANA HRŽICA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","ODSJEK ZA LOGOPEDIJU, Edukacijsko-rehabilitacijski fakultet, PROČELNICA\nOdgovor Radnoj skupini za asistivnu tehnologiju, ekspertnoj  skupini Hrvatske komore edukacijskih rehabilitatora u odnosu  na komentar usmjeren na definiranje komunikacije isključivim područjem rada logopeda.\n \nPonajprije zahvaljujemo Radnoj skupini za asistivnu tehnologiju na komentaru i skretanju pozornosti na definiranje komunikacije u prijedlogu Zakona o logopedskoj djelatnosti. Prema Standardu zanimanja „logoped/logopedinja“ iz 2023. godine logoped/logopedinja smatra se  stručnjakom/injom u domeni poremećaja komunikacije, jezika, govora, glasa, sluha i slušanja, hranjenja i gutanja, te socijalne komunikacije. Profesionalnim djelovanjem logopeda/logopedinja obuhvaćeni su svi verbalni i neverbalni aspekti komunikacije i jezika povezani s razumijevanjem i proizvodnjom oralnoga, pisanoga i znakovnoga jezika kao i neverbalne i potpomognute komunikacije (https://hko.srce.hr/registar/standard-zanimanja\n/detalji/419). Socijalna komunikacija i potpomognuta komunikacija (inačica termina augmentativna i alternativna komunikacija) svakako pripadaju području logopedskoga djelovanja. Prema navedenom Standardu logopedi se u svome radu oslanjaju na suvremene znanstveno-stručne spoznaje, primjere dobre prakse, te znanja o suvremenim tehnološkim rješenjima za komunikaciju. S obzirom na to da logopedi tijekom svoga obrazovanja kroz nekoliko predmeta uče o tipičnom razvoju komunikacije, jezika i govora, razvojnim procesima na kojima se temelje komunikacijske funkcije i sredstva, završetkom diplomskog studija stječu kompetencije koje podrazumijevaju probir, procjenu i podršku za one korisnike kod kojih je potrebno uvoditi potpomognutu komunikaciju s ciljem jačanja jezičnoga razumijevanja i/ili jezičnih sposobnosti u cjelini. U tome važnu ulogu ima odabir rječnika za niskotehnološko ili visokotehnološko pomagalo, a koji se upravo temelji na poznavanju tipičnog jezičnog i komunikacijskog razvoja. Na isti način opisano je djelovanje logopeda i u dokumentima Američkog logopedskog društva (https://www.asha.org/practice-portal/profession\nal-issues/augmentative-and-alternative-communica\ntion/#collapse_1). Uloga logopeda u procjeni i  podršci za korisnike potpomognute je nezaobilazna, no to isto tako ne znači da su logopedi jedini stručnjaci koji pružaju podršku osobama sa složenim komunikacijskim potrebama. Logopedi u procesu pružanja podrške usko surađuju s edukacijskim rehabilitatorima, psiholozima, radnim terapeutima, odgojiteljima, učiteljima, liječnicima i medicinskim sestrama, bi se osigurala učinkovitost i održivost implementiranih metoda. Timska suradnja je od posebne važnosti kod populacije sa složenim komunikacijskim potrebama jer osigurava pristup koji kombinira različita znanja te omogućava cjelovito razumijevanje izazova s kojima se susreću korisnici. Uz sve navedeno ključna je suradnja s obiteljima odnosno komunikacijskim partnerima koji jedini mogu osigurati održivost uporabe potpomognute komunikacije. Dakle, u području potpomognute komunikacije djelujemo timski s naglaskom da se kompetencije logopeda odnose na procjenu i poticanje komunikacijskih funkcija, sredstava, jezičnoga razumijevanja i proizvodnje te vještina čitanja i pisanja. Nadamo se da ćemo i nadalje djelovati zajednički s edukacijskim rehabilitatorima u procesu procjene i podrške za osobe sa složenim komunikacijskim potrebama oslanjajući se na praksu koja se temelji na dokazima te štiteći interese korisnika i njihovih obitelji.\nRečenica koju bismo predložili, a vezana je uz komentar je sljedeća:\nLogoped je stručnjak koji pruža usluge procjene i podrške kod komunikacijskih, jezičnih i govornih poremećaja."]
[112,"KRISTIJAN MATEK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Podrzavam donosenje Zakona o logopedskoj djelatnosti u potpunosti. Kao netko tko nije ove struke, odnosno “obican laik”, ali iz osobnih razloga zna koliko je kljucan rad logopeda u rehabilitaciji djece i odraslih s raznim poremecajima (za koje su obrazovani), u potpunosti se zalazem da se njihov rad njihova struka ozakoni, pod ingerencijom sustava kojem i pripada!"]
[113,"ADELA PARAĆ KUKEC","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Poštovani, \nradim kao magistra logoped sa 17 godina iskustva i uviđam nužnu potrebu za osvještavanjem jasno definiranih kompetencija logopeda. Smatram nužnim ozakoniti logopedsku djelatnost na razini Republike Hrvatske, po uzoru na važnost i ulogu struke prepoznate diljem svijeta. Osobno sam educirana za provođenje niza ispitivanja i provođenja testova komunikacijskih govorno-jezičnih vještina,  pa tako i ADOS-\"2-Opservacijskog protokola za dijagnostiku autizma. Apsolutno prihvaćam i ustrajem u daljnjem razvijanju i usavršavanja vlastitih znanja. \nŽalosno je ukoliko vlada mišljenje da svojim kompetencijama i stručnošću ograničavamo važnost drugih struka, jer ovaj Zakon za kojeg se zalažemo nije predložen kao rezultat rivalstva ili omalovažavanja drugih struka koje poštujemo i uvažavamo.\nPostoje znanja logopedske struke za koja se zalažemo i koja smo dužni braniti, jednako kao i spoznaju da je cilj opće dobro, a ne vlastita samopromocija. \nUkratko: educiranjem i polažući ispite ne kolegijima na Medicinskom fakultetu nisam postala liječnik, te ukoliko bih odvažila ikojim pokušajem ulaziti  i svojatati ikoje stručno područje bavila bih se \"nadriliječništvom\", a kada bih davala pravne savjete i sastavljala službene pravne akte, najvjerojatnije bi me se teretilo za \"nadripisarstvo\". \nSvjesno prihvaćam važnost i nužnost stručne interakcije s drugim strukama, no osjećam se dužnom protestirati na provođenje rehabilitacijskih i drugih logopedskih aktivnosti od strane kadra koji se smatraju nama srodnima, poradi nedostatka stručnjaka logopedskog profila. Nadasve ne razumijem ikakva preoblikovanja metoda rada i programa po uzoru na logopedske metode. (Djeluje mi nerazborito kao i doslovno prevođenje stranog jezika).\nZaključno, poradi nužne potrebe za logopedima, ali i trenutne deficitarnosti struke, postoji velik broj zainteresiranih koji bi otvarali logopedske prakse i obavljali posao logopeda, bez adekvatnog znanja, legitimiteta i mogućnosti daljnjeg razvoja stručnog logopedskog znanja koje isključivo omogućava važeća fakultetska diploma Edukacijsko-rehabilitacijskog fakulteta."]
[114,"SVEUČILIŠTE U ZAGREBU - FILOZOFSKI FAKULTET","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Komentar na rečenicu:\" Kao glavno obilježje poremećaja iz spektra autizma označava se upravo poremećaj u području komunikacije, što pripada u područje djelovanja isključivo magistra logopedije.\"\nOvdje se pretpostavlja da se isključivo logopedi bave komunikacijskim razvojem a onda posljedično i procjenom i/ili podrškom osobama s dijagnozom poremećaja iz spektra autizma. Prema smjernicama Američke akademije neurologa preporuka je da u procjeni osoba s poremećajem iz spektra autizma sudjeluju psiholog i logoped, prema smjernicama Američkog društva dječjih i adolescentnih psihijatara preporuka je da u procjeni osoba s poremećajem iz spektra autizma sudjeluju psihijatar, psiholog i logoped a i prema Uredbi o metodologijama vještačenja RH (2017) u procjeni osoba s poremećajem iz spektra autizma sudjeluju psihijatar, psiholog, logoped i edukacijski rehabilitator. Nadalje, ako sagledamo i mjerne instrumente koji se koriste kao zlatni standard za dijagnostiku autizma, ADOS-2 i ADI-R, a koji su najviše usmjereni upravo na procjenu komunikacijskih obilježja pojedinca, jasno je da su autori/ce navedenih testova primarno psihologinje i psihijatri/ce (ADOS-2 Catherine Lord (psihologinja), Michael Rutter (dječji psihijatar), Rhiannon J. Luyster (psihologinja), Katherine Gotham (psihologinja); ADI-R- Michael Rutter (dječji psihijatar), Ann LeCouteur (psihijatrica) i Catherine Lord (psihologinja)). Iz navedenog je jasno da područje komunikacijskih sposobnosti te posljedično i autizma ne može biti područje samo jedne struke već da se navedenim bave različite struke i da u procjeni i podršci sudjeluje tim stručnjaka te predlažemo da se iz gore navedene rečenice ispusti riječ \"isključivo\"."]
[115,"IVANA VRLJAC","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Slažem se s komentarom predstojnice Katedre za primijenjenu fonetiku Diane Tomić i zakonskom regulativom koju je predstavila u svom komnetaru te ga u tu svrhu prenosim u cijelosti:\nU ovom prijedlogu nacrta Zakona o logopedskoj djelatnosti postoje znanstvo neprecizna a slijedom toga neutemeljena određenja pojmova, neusklađenosti sa hrvatskom pravnom regulativom a sam je prijedlog ograničavajući za različite struke. Takav zaključak proizlazi iz tri mjesta (u nastavku: istaknute točke 1 do 3 u ovom očitovanju) u Nacrtu prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti navedenih u dijelu II. Ocjena stanja i osnovna pitanja koja se trebaju urediti zakonom te posljedice koje će donošenjem zakona proisteći. Neutemeljene i zakonski neusklađene točke se dalje impliciraju u člancima 1 do 4 samog prijedloga nacrta Zakona zbog referiranja na pojmove iz dijela II.\nTa mjesta su:\n1. Određenju magistara logopedije kao jedinih stručnjaka koji omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete: Magistri logopedije kao stručnjaci za rad u području (re)habilitacije patologije komunikacije (verbalne i neverbalne), glasa, jezika, govora, hranjenja, gutanja i slušanja, svojim kompetencijama stečenim obrazovanjem, jedini omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete da bi se proklamirani svjetski društveni cilj dostigao i na nacionalnoj i lokalnoj razini.\n2. Isključivo određenje logopedske djelatnosti unatoč zajedničkih aktivnosti i područja s drugim strukama a bez spominjanja te činjenice i/ili sustručnjaka: Logopedska djelatnost obavlja se u sustavu zdravstva, socijalne skrbi te odgoja i obrazovanja, a uključuje prevenciju, probir, procjenu, dijagnostiku i rehabilitaciju (terapiju): poremećaja predverbalne, verbalne i neverbalne komunikacije, jezika (usmenog i pisanog, jednojezičnih i višejezičnih govornika), govora i glasa nastalih uslijed različitih uzroka, poremećaja oralno-laringealnih funkcija (hranjenja i gutanja) i srodnih poremećaja, poremećaja verbalne i/ili neverbalne komunikacije u osoba s invaliditetom i djece s teškoćama u razvoju (intelektualnim teškoćama, cerebralnom paralizom i kroničnim bolestima, sljepoćom i slabovidnošću, oštećenjem sluha, poremećajima iz spektra autizma, emocionalnim teškoćama), pružanje usluga funkcionalne dijagnostike slušanja, (re)habilitacije slušanja/ jezika/govora te pružanje savjetodavnih usluga osobama oštećena sluha i njihovim obiteljima, procjenu složenih komunikacijskih potreba te odabir i uporabu metoda potpomognute komunikacije i primjerenih oblika asistivne tehnologije te davanje prijedloga vezanih uz individualizaciju odgojno-obrazovnog procesa djece s poremećajima u području komunikacije, glasa, jezika, govora i slušanja. Područja rada (radna mjesta) magistara logopedije ne utječu na postupke logopeda koji su uvijek u funkciji prevencije, probira, dijagnostike (i posljedično pisanja nalaza i postavljanja dijagnoze) i terapije/(re)habilitacije osoba s verbalnim i/ili neverbalnim komunikacijskim poremećajima.\n3. Određenje poremećaja u području komunikacije - glavnog obilježja poremećaja iz spektra autizma kao područje djelovanja isključivo magistara logopedije zanemarujući pritom prvenstveno edukacijske rehabilitatore i psihologe: Kao glavno obilježje poremećaja iz spektra autizma označava se upravo poremećaj u području komunikacije, što pripada u područje djelovanja isključivo magistara logopedije.\n\nIako Zakon stavlja logopedsku djelatnost u tri sustava, ona se u Nacrtu prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti razrađuje dominantno u sustavu zdravstva a unutar tog sustava (čl. 8), riječju jedini u prethodno istaknutoj točki 1 ovog očitovanja, ograničava djelovanje sustručnjaka u sustavu zdravstva isključujući druge struke. Sagledano kao cjelovita informacija, zajednički sadržaj točaka 1 i 2 ovog očitovanja otvara prostor interpretaciji odnosno neujednačenim zakonskim tumačenjima o ingerenciji i kompetencijama sustručnjaka. Implicitno se određenja iz spornih mjesta prenose i na druge članke zakona (od 1 do 4) te se tako stvara mogućnost za ograničavanje rada drugih struka. Zakon će, kako navodi članak 1, urediti sadržaj djelatnosti, a ako se djelatnost obavlja u trima sustava otvara se mogućnost tumačenja da su magistri logopedije jedini stručnjaci za obavljanje logopedske djelatnosti ne samo u zdravstvu već i u ostala dva sustava (odgoju i obrazovanju te socijalnoj skrbi), što je dodatno, zbog zajedničkih područja u definiciji logopedske djelatnosti, potencijalno ograničavajuće za sustručnjake. U članku 2 Prijedloga nacrta Zakona određuje se značenje pojmova logopedske dijagnostike, terapije i savjetovanja koji proizlaze iz ranijeg određenja logopedske djelatnosti. To implicira da su navedeni multidisciplinarni nazivi za područja isključivo logopedski. Iako se može otvoriti pitanje opravdanosti impliciranih tumačenja, sve prethodno navedeno samo pokazuje da je zakon nejasan, podložan interpretacijama usmjerenim na ograničavanje djelovanja sustručnjaka, te razvojno ograničavajuć, a time i u suprotnosti sa vlastitim sadržajem, konkretnije sa samom ocjenom stanja. Naime, uz istaknute točke na početku ovog očitovanja, u dijelu o ocjeni stanja naglašava se rastući broj osoba s govorno-jezičnim i komunikacijskim teškoćama odnosno deficitarnost stručnjaka za iste. Iz toga bi trebao proizaći uključiv te razvojno-usmjeren pristup koji se temelji na multidisciplinarnim spoznajama kao način za poboljšanje trenutnog stanja, što u slučaju ovog Nacrta prijedloga nije tako.\n\nU nastavku očitovanja navodimo konkretne neusklađenosti Nacrta prijedloga zakona sa znanstvenim spoznajama te zakonima.\nU istaknutoj točki 1 ovog očitovanja određenju stručnosti magistara logopedije stoji da “jedini omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete” . Riječ jedini je znanstveno neutemeljena u određenju stručnosti i treba je izbaciti budući da se komunikacijom, govorom, jezikom, slušanjem itd. neupitno bave i druge znanstvene discipline, odnosno struke, od kojih je jedna fonetika.\nFonetika je znanost o govoru koja se u suvremenoj znanosti u svijetu razvija od sredine 19. stoljeća. U Hrvatskoj je fonetika u znanosti i visokom obrazovanju institucionalizirana pred 70 godina kada je akademik Petar Guberina osnovao Zavod za fonetiku (1954.), studij je pokrenut 1965. a Odsjek za fonetiku osnovan 1968. Dvije su područne posebnost Zagrebačke fonetike odnosno hrvatske obrazovne tradicije: Verbotonalna metoda autora akademika Petra Guberine koja svoju primjenu ima u dijagnostici i rehabilitaciji slušanja i govora, učenju stranih jezika i korekciji izgovora te estetski pristup govoru koji se primjenjuje u javnom i scenskom govoru. Iz toga proizlazi zanimanje fonetičara koje je danas određeno na sljedeći način standardom zanimanja (https://hko.srce.hr/registar/standard-zanimanja\n/detalji/542). To je stručnjak za proučavanje, poučavanje i vježbanje govora u najširem smislu. U vremenu kada govorno pojačano komuniciramo ne samo s ljudskom, nego i s tehnološkom okolinom, govor postaje osnovni alat za rad i kvalitetan život većini ljudi. U takvim uvjetima nužno je postojanje jasno definiranoga stručnjaka koji se govorom može baviti na najširim humanističkim temeljima i s razumijevanjem čovjeka u cjelini. Nužan je stručnjak koji može osigurati kvalitetnije govorno komuniciranje i stoga kvalitetniji život, kako u estetskom smislu tako i u zdravstvenom smislu, što su dva temeljna područja profesionalnog djelovanja fonetičara. Fonetičar je stručnjak koji ima znanja za cjelovito neuralno, kognitivno, biomehaničko i akustičko razumijevanje govornoga procesa, a s obzirom na dvopredmetnost svoga obrazovanja, može sagledati u kontekstu drugih humanističkih i društvenih disciplina (sociologije, pedagogije, različitih filologija i slično). Takav stručnjak za govor jedinstven je na hrvatskom tržištu rada i nužan zbog sve složenijih uvjeta u kojima se govorna komunikacija odvija.\n\nOdređenje magistara logopedije kao stručnjaka koji jedini omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete (istaknuta točka 1) i popis područja logopedske djelatnosti (istaknuta točka 2) te isključiva kompetencija za rad s autističnim osobama (istaknuta točka 3 ovog očitovanja) ukazuju na neusklađenost Nacrta prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti sa najmanje dva zakona te Ustavom.\n1. Određenje magistara logopedije kao jedinih stručnjaka koji omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete nije u skladu sa Zakonom o zdravstvenoj zaštiti (NN 100/18, 125/19, 147/20, 119/22, 156/22, 33/23, 36/24) u kojem stoji (čl. 155, st. 2) navode, između ostalih, i fonetičari. Imajući na umu definiciju fonetike te kompetencije fonetičara možemo zaključiti da logopedi nisu jedini stručnjaci koji omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete.\n(2) Zdravstveni radnici obrazuju se na medicinskom, dentalnom ili farmaceutsko-biokemijskom fakultetu te drugom visokom učilištu koje izvodi studijski program za zdravstveno zanimanje, kao i na učilištu te srednjim strukovnim školama koje imaju rješenje nadležnog Ministarstva o odobrenju za izvođenje pojedinog nastavnog plana i programa obrazovanja/strukovnog kurikuluma koji je razvrstan u obrazovni sektor u području zdravstva. Zdravstvenim radnicima smatraju se i logopedi, medicinski tehnolozi, biotehnolozi i biomedicinski inženjeri, biolozi u zdravstvu, klinički psiholozi, medicinski fizičari, fonetičari i nutricionisti ako obavljaju zdravstvenu djelatnost u procesu dijagnostike i liječenja. Zdravstveni radnici osposobljavaju se školovanjem u punoj nastavnoj satnici teorijske i praktične nastave, kojom se postižu ishodi učenja i stječu kompetencije.\n\n2. Određenje magistara logopedije kao jedinih stručnjaka koji omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete (točka 1) te područja logopedske djelatnosti (točka 2) uz određenje poremećaja u području komunikacije - glavnog obilježja poremećaja iz spektra autizma kao područje djelovanja isključivo magistara logopedije (točka 3) tumačeno u kontekstu isključivosti Nacrta prijedloga Zakona, nije u skladu ni sa Zakonom o Hrvatskom kvalifikacijskom okviru (NN 22/13, 41/16, 64/18, 47/20, 20/21). U Zakonu o Hrvatskom kvalifikacijskom okviru u čl. 3 navode se načela i ciljevi HKO-a od kojih ističemo šest načela koja se krše određenjem stručnosti magistara logopedije kao jedinih stručnjaka koji omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu odnosno premećaja u području komunikacije kao područja djelovanja isključivo magistara logopedije te jednodisciplinarnog određenja logopedske djelatnosti:\n– osiguravanje uvjeta za kvalitetno obrazovanje i učenje u skladu s potrebama osobnog, društvenog i gospodarskog razvoja, socijalne uključivosti te ukidanja svih oblika diskriminacije;\n– razvijanje osobne i društvene odgovornosti te primjena demokratskih načela u poštivanju temeljnih sloboda i prava te ljudskog dostojanstva;\n– osiguravanje gospodarskog rasta temeljenog na znanstveno-tehnološkom razvoju;\n–jačanje konkurentnosti hrvatskoga gospodarstva koja se temelji na ljudskim potencijalima;\n– postizanje zapošljivosti, pojedinačne i gospodarske konkurentnosti te usklađenoga društvenog razvoja temeljenog na obrazovanju;\n– očuvanje pozitivnih naslijeđa hrvatske obrazovne tradicije.\n\n3. Konačno, Ustav Republike Hrvatske (56/90, 135/97, 08/98, 113/00, 124/00, 28/01, 41/01, 55/01, 76/10, 85/10, 05/14) u članku 55 navodi da Svatko ima pravo na rad i slobodu rada što bi ovakav Zakon mogao onemogućiti prvenstveno fonetičarima zaposlenim u sustavu zdravstva, suprotno Zakonu o zdravstvenoj zaštiti čl. 155, a mogućim implicitnim tumačenjima i u drugim sustavima u kojima se obavlja logopedska djelatnost, te drugim stručnjacima poput psihologa i edukacijskih rehabilitatora.\n\nTakođer, sam popis aktivnosti i područja uključenih u logopedsku djelatnost (istaknuta točka 2 ovog očitovanja) dodatni je argument da magistri logopedije nisu jedini stručnjaci (točka 1) za pružanje usluga u zdravstvu, odnosno implicitno za prevenciju, probir, procjenu, dijagnostiku i rehabilitaciju. Ponavljamo, navedena su područja i aktivnosti multidisciplinarna, uključuju brojne i različite stručnjake od kojih spominjemo tek neke: otorinolaringologe različitih subspecijalizacija - audiologe, fonijatre; psihologe odnosno kliničke psihologe; edukacijske rehabilitatore te fonetičare. Ističemo ona područja u određenju logopedske djelatnosti koja ulaze u područje stručnosti fonetičara određeno spomenutim standardom zanimanja: poremećaji govora i glasa nastalih uslijed različitih uzroka, poremećaje verbalne i/ili neverbalne komunikacije u osoba s invaliditetom i djece s teškoćama u razvoju – konkretno s oštećenjem sluha; pružanje funkcionalne dijagnostike slušanja; (re)habilitacije slušanja/ jezika/govora te pružanje savjetodavnih usluga osobama oštećena sluha i njihovim obiteljima.\n\nSlične argumente navode i ostali sustručnjaci u ovom e-savjetovanju, primjerice Hrvatska komora edukacijskih rehabilitatora, Udruga ASK ili edukacijski rehabilitatori pojedinačno osvrćući se na točku 3 u ovom očitovanju i riječ isključivo, a navodeći, uz brojne druge izvore, i standard zanimanja iz kojeg se vide kompetencije za rad s osobama s komunikacijskim poteškoćama.\n\nKao dodatni argument donosimo mišljenje prof. dr. sc. Roberta Trotića prim. dr. med. predsjednika Europske federacije audioloških društava dostupno na sljedećoj poveznici https://ffzghr-my.sharepoint.com/:b:/g/personal/\ndtomic_m_ffzg_hr/Efe1qIpQM05MmMYPfCiYYw8BbLupKf3\nTsSltjeyJ5IWcjA?e=R2HyQf.\n\nSam standard zanimanja logopeda/logopedinje (https://hko.srce.hr/registar/standard-zanimanja\n/detalji/419) na nekoliko mjesta navodi suradnju sa sustručnjacima, za razliku od definicije logopedske djelatnosti u Prijedlogu Zakona o logopedskoj djelatnosti: Logoped/logopedinja obavlja poslove prevencije, probira, trijaže, procjene i dijagnostike te intervencije (terapije/podrške/habilitacije/rehabilitacije), savjetovanja, osvještavanja, edukacije, superviziranja i mentoriranja, usmjeravanja/upućivanja drugim stručnjacima, profesionalnoga zastupanja korisnika i njihovih obitelji, suradnje s drugim stručnjacima, administriranja i rukovođenja, sudjeluje u stvaranju zakonske regulative povezane s profesijom, te provodi znanstvena i stručna istraživanja.\n\n\nZaključno, Nacrt prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti treba temeljitu doradu. Prije svega treba utvrditi je li to Zakon o logopedskoj djelatnosti ili Zakon o logopedskoj djelatnosti u zdravstvu. Također, treba promijeniti pristup izradi zakona koji se temelji na isključivosti sustručnjaka konkretnim izmjenama tako da se izbace riječi jedini i isključivo (istaknute točke 1 i 3 ovog očitovanja) u dijelu II. Ocjena stanja i osnovna pitanja koja se trebaju urediti zakonom te posljedice koje će donošenjem zakona proisteći. Nastavno, doradu treba i zbog ograničavajućeg određenja logopedske djelatnosti kojim se zanemaruje multidisciplinarnost odnosno kompetencije drugih stručnjaka, te mogućih implicitnih tumačenja referiranjem na točke 1 i 2 ovog očitovanja a s ciljem isključivosti djelovanja sustručnjaka. Konačno, dorada je potrebna i zbog neusklađenosti s drugim zakonima i Ustavom RH. Dodatno, usklađivanje sa standardom zanimanja Logoped/Logopedinja koji ne zanemaruje suradnju i postojanje sustručnjaka poboljšalo bi kvalitetu ovog zakonskog prijedloga. Zakon o logopedskoj djelatnosti donesen u ovakvom obliku otvara prostor za različite interpretacije i ograničavajuća tumačenja, potrebu za izmjenama pa čak i pokretanje postupka ocjene ustavnosti i zakonitosti.\n\nDoc. dr. sc. Diana Tomić\nPredstojnica Katedre za primijenjenu fonetiku\nVoditeljica Centra za obrazovanje nastavnika Filozofskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu\nKoordinatorica za implementaciju Hrvatskog kvalifikacijskog okvira na Filozofskom Fakultetu Sveučilišta u Zagrebu"]
[116,"NIKOLINA LUKIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Poštovani,\n\novim putem želim izraziti zabrinutost zbog ograničavajuće prirode prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti, koji nepravedno prikazuje logopediju kao jedinu struku zaduženu za jezične, govorne i slušne poteškoće. Ovaj pristup nije u skladu sa stvarnošću na tržištu rada niti s postojećim zakonima.\nDijelovi Nacrta koji logopede predstavljaju kao jedine kvalificirane stručnjake za prevenciju, dijagnostiku, rehabilitaciju i savjetovanje u području patologije slušanja, govora, jezika i komunikacije koriste izrazito problematične termine poput \"jedini\" i \"isključivo\". Takvi opisi potpuno isključuju druge relevantne struke, kao što su edukacijski rehabilitatori, psiholozi, fonetičari i fonijatri. Također, važno je naglasiti da rad na estetici govora i glasa spada u područje djelovanja fonetičara, temeljen na standardima zanimanja i ishodima učenja programa. \n\nNacrt zakona nije u skladu s Zakonom o zdravstvenoj zaštiti i drugim relevantnim propisima koji prepoznaju više struka kao zdravstvene radnike, uključujući fonetičare. Donošenje ovog zakona direktno bi kršilo načela socijalne uključivosti i prava na rad drugih stručnjaka, što je suprotno članku 55. Ustava Republike Hrvatske, koji jamči pravo na slobodu rada. \n\nIsključivanje i negiranje srodnih struka onemogućava ostvarivanje interdisciplinarnog pristupa, koji bi trebao biti optimalan i kojem bi trebalo težiti kada je u pitanju dobrobit krajnjeg korisnika."]
[117,"VALENTINA KIŠAN","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Poštovani, smatram da je donošenje Zakona o logopedskoj djelatnosti nužno kako bi došlo do boljeg reguliranja struke i samog pružanja usluga u Hrvatskoj. Kao donedavna   studentica logopedije, a sada sveučilišna magistra logopedije znam kako studij niti malo ne zaostaje za europskom i svjetskom razinom, ali zakonsko određenje struke, što nije slučaj u ostalim zemljama, kod nas izostaje.\nLogopedi imaju mogućnost rada sa standardiziranim dijagnostičkim testovima te primjene raznih znanstveno utemeljenih terapijskih metoda. Znanstveni pristup je, o čemu govori i ovaj prijedlog zakona, temelj kliničkom radu te je na ovaj način potrebno regulirati struku, njezina prava i obaveze. \nValentina Kišan, mag. logoped."]
[118,"NATAŠA KLARIĆ BONACCI","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","U nastavku prilažem komentar VLASTE TOMINO, prof. na njezinu zamolbu i u njezino ime:\n\n\n\nPoštovani,\n\nuvjerena sam da će se većina pitati što jedna umirovljena profesorica fonetike i opće lingvistike ima govoriti na temu Nacrta prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti.\nVjerujte da ima, puno toga, no bit ću kratka.\nApsolutno podržavam kolege i kolegice u njihovim zahtjevima za priznavanjem logopedije kao zdravstvene djelatnosti. Svojim obrazovanjem, iako nije medicinsko, ali ima njegovih komponenti, sudjeluje suportno kao dio tima liječnika, orl, pedijatara, neurologa i neuropedijatara u zdravstvenim ustanovama.\nU prijedlogu Nacrta se naglašava i ističe sposobnost komunikacije (verbalne i/ili neverbalne) koja je izuzetno važna i temeljna vještina čovjeka, a važna je i rehabilitacija patologije komunikacije-slušanja, glasa, govora i jezika.\nNe bih sad nabrajala sve što se u Nacrtu spominje, jer je populaciji na koju se to odnosi to vrlo dobro znano.\nPoštovanim kolegama i kolegicama ukazala bih na nešto više što se odnosi na timski rad, pri čemu su kao stručnjaci iz područja humanističkih znanosti izostavili jednu jako bitnu stavku.\n60.-ih godina prošlog stoljeća, zahvaljujući požrtvovnosti i znanju vizionara, lingvista svjetskih razmjera, akademika Petra Guberine, osniva se tada Centar SUVAG, danas Poliklinika i Zavod za fonetiku, danas Odsjek za fonetiku Filozofskog fakulteta u Zagrebu, te se razvija svjetski poznata i priznata verbotonalna metoda. Na njegov poziv ulazim u tim renomiranih i priznatih fonetičara i lingvista  i uz liječnike ORL Sestara milosrdnica u Zagrebu, svi se kao ravnopravni borci suočavamo s problemima slušnih oštećenja koji uz sebe vežu probleme iz multidisciplinarnih područja, a koji ulaze u područje glasa, govora, jezika, hranjenja, gutanja, dijagnostike,terapije i protetike, savjetodavnog rada i edukacije, spektra autizma, jednom riječju područja komunikacije.\nNe zaboravimo, fonetika je znanstvena disciplina koja istražuje obilježja ljudskog glasanja, pogotovo u području govora. Proučava glasove, glasovne skupine, slogove, riječi, kao i govorne jedinice. Na temelju toga razlikujemo artikulacijsku i akustičku fonetiku uz eksperimentalnu fonetiku koja pokazuje njezin znanstveni pristup (Leksikografski zavod Miroslav Krleža).\nSlijedom toga, stručnjaci koji su dolazili iz drugih područja poput psihologije i logopedije uvijek su bili dobrodošli kao bi svojim znanjem pomogli u timskom radu, razrješavanju problematike, pomažući pri tome čovjeku.\nBili smo humanisti.\nOtvarajući svoj indeks, gledam kolegije koji se, uz ostalo, bave područjima psihoakustike,eksperimentalne i mehaničke fonetike, elektronike, opće lingvistike, psihologije, patologije govora, patologije sluha.\nGodinama jedini demonstrator i mentor studentima fonetike i tadašnje defektologije u Poliklinici SUVAG nastojala sam prenijeti znanje i stečeno iskustvo koje se nigdje ne može pročitati, osim dati s ljubavlju, usmenom predajom. Jer to jest komunikacija, ona nije smo govor/jezik, to je i ljubav koju međusobno trebamo podržavati, a ne se dijeliti.\nPoštovani logopedi, nažalost, nigdje ne vidim vašu želju za timskim radom, nego monopol, u želji za nadmetanjem. Zar je sreća istaknuti sebe, a zatomiti kolegu/kolegicu, zar je sreća ne dijeliti kruh s drugim?\nDoista tužno, pa zar nam nije isti cilj? Pomoći!\nPojednostavljeno, fonetika i logopedija su dvije sestre iste majke koje se nikad ne smiju odijeliti, jer to je dioba na polaritete i podjela čovjeka, a čovjek je jedna cjelina i jedino kao takav može opstati.\nOd vas ne očekujem pomoć za moje kolege/kolegice, da nas „spomenete u zakonu”. Mi smo se svojim radom i uspjesima dokazali, a vama želim puno sreće i da razmislite o prioritetima života u kojem imamo samo jednu šansu. Zato, pazite što želite.\n\nS poštovanjem,\nVlasta Kosić Tomino, prof. fonetike i lingvistike"]
[119,"DOMINIK VAROVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Ne može se tvrditi da su logopedi jedini stručnjaci koji se bave navedenim područjima jer se time isključuju druge profesije, među kojima su i fonetičari rehabilitatori koji imaju kompetencije za bavljenje rehabilitacijom slušanja i govora na također najvišem nivou kvalitete, što je među ostalim propisano i standardom zanimanja. Smjer u kojem bi se trebali kretati je multidisciplinarnost, koja je, kako su brojna istraživanja pokazala, ona koja daje najbolje rezultate. Ovim isključivanjem struka dolazi do nazadovanja u samoj kvaliteti rehabilitacije te su u konačnici korisnici oni koji najviše trpe, što je nedopustivo."]
[120,"ARNALDA DOBRIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Poštovani,\nnejasno je na temelju čega se dvojezičnost ili višejezičnost stavlja u domenu patologije govora kao i odstupanje od standardnog govora. Praksa višejezičnih zemalja i onih s velikom stopom useljenika govori u prilog uvođenju različitih postupaka u obrazovni sustav koji se temelji na znanjima multidisciplinarnih timova u koje su uključeni psiholozi, pedagazi, logopedi, fonetičari, profesori jezika itd. Time se ovo područje rada ne ograničava na znanja samo jedne struke niti se odstupanja smatraju patološkim stanjem osim ako za to ne postoje posebne indikacije. Vjerujem da se samo suradnjom upravo navedenih struka možemo suočiti s izazovima u godinama koje dolaze a nagovještaje kojih vidimo već sada. I iz ovog dijela nacrta prijedloga treba izbaciti sve dijelove koji ograničavaju ostale struke vezane uz zdravstveni i obrazovni sustav. Jednako tako, rad na estetici govora i glasa područja  su rada fonetičara na temelju standarda zanimanja fonetičara te ishoda učenja programa.\nTradicija SGAV-a i verbotonalne metode pokazala se u mnogim prilikama dobar temelj za svladavanjem ovih izazova a možda si najrecentniji frankofoni i hispanofoni dijelovi Europe gdje se s temom jezične integracije doseljenih stanovnika bave primarno profesori jezika (filolozi), fonetičari, psiholozi, pedagozi, ali i logopedi pokaže li se da osoba ima indikacija za logopedsku terapiju. Važno je napomenuti da je veliki dio fonetičara kao drugu studijsku grupu završio bar jednu stranu filologiju što ih dodatno obogaćuje specifičnim jezičnim znanjima koja su komplementarna onima nakon studija fonetike.\ndoc. dr. sc. Arnalda Dobrić, prof. engleskog jezika i književnosti, fonetičar, luzitanist"]
[121,"ANA BARUN KULIŠ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Dragi logopedi (kolege, suradnici), protiv koga se vi borite? Svojih suradnika? Pa valjda nam je svima u interesu DOBRO KLIJENATA, a ne vlastiti interesi ili pak ego. ... Čast iznimkama - logopedima koji su mi se osobno javili i stali uz mišljenje većine te podržali izmjenu prijedloga ovoga zakona. Ovim prijedlogom u prilogu bi se još više smanjio broj stručnjaka koji se već godinama bave navedenim područjima i iza sebe ostavljaju zadovoljne klijente, kao što je vidljivo i ovdje u komentarima roditelja te samih klijenata.\n\nNacrt prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti je potpuno ISKLJUČIV prema svim srodnim strukama koje sudjeluju u probiru, prevenciji, dijagnostici, terapiji te rehabilitaciji poteškoća u komunikaciji, glasu, sluhu, slušanju i govoru. Komunikacija, sluh i slušanje, glas, govor i jezik područja su zanimanja kako logopedske, tako i drugih srodnih struka poput edukacijskih rehabilitatora, fonetičara rehabilitatora, liječnika-specijalista otorinolaringologije/subspecijalista audiologije i fonijatrije, specijalista neurologije te mnogih drugih.\nNovim Zakonom o logopedskoj djelatnosti, u kojem se logopedi prihvaćaju kao “JEDINI” koji pružaju rehabilitaciju u području patologije komunikacije (verbalne i neverbalne), glasa, govora, sluha i slušanja, DISKRIMINIRAJU se legitimno stečene diplome na državnim fakultetima. Tvrdnja da su magistri logopedije jedini koji pružaju zdravstvenu uslugu na najvišem standardu kvalitete u području (re)habilitacije patologije komunikacije (verbalne i neverbalne), glasa, govora, sluha i slušanja je posve netočna.\nSkrećem pozornost zakonodavcu i javnosti da je prijedlogom Zakona o logopedskoj djelatnosti zanemarena INTERDISCIPLINARNOST područja, s kojom su sve spomenute struke i više nego dobro upoznate tijekom studija i rada. Ta riječ nam se kroz čitavi studij, svu literaturu, a danas i kroz rad čitavo vrijeme provlači."]
[122,"BOŠKA MUNIVRANA DERVIŠBEGOVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Javljamo se kao stručnjaci koji rade u zdravstvenom sustavu, u Poliklinici za rehabilitaciju slušanja i govora SUVAG, Zagreb, na radnom mjestu audiorehabilitator. Poliklinika za rehabilitaciju slušanja i govora SUVAG najstarija je i najveća ustanova za dijagnostiku i rehabilitaciju osoba oštećena sluha i govora i u njoj od osnutka rade fonetičari, stručnjaci za rehabilitaciju slušanja i govora kod osoba oštećena sluha.\nZanimanje fonetičar (profesor fonetike/diplomirani fonetičar/magistar fonetike – rehabilitator slušanja i govora) svoj postanak duguje originalnoj znanstvenoj misli akademika Petra Guberine  (1913-2005), hrvatskog lingvista, zasnovanoj na  globalno strukturalnom pristupu slušanju i govoru koju danas  poznajemo kao VERBOTONALNI  SISTEM (VT  SISTEM). Stoga je na Filozofskom fakultetu u Zagrebu 1961. godine utemeljio Katedru za primijenjenu i teorijsku fonetiku kao posve novi studij, proizašao iz potrebe za obrazovanjem stručnjaka koji će u svom radu moći primjenjivati polazišta tako različitih disciplina kao što su lingvistika, stilistika, književnost, scenska umjetnost, glazba, pokret, neuroznanost, otorinolaringologija, psihologija, akustika. Zbog ovog originalnog multidisciplinarnog pristupa,   program  studija fonetike  Sveučilišta u Zagrebu uskoro postaje u svijetu poznat kao “Zagrebačka škola fonetike“. Tijekom sljedećih desetljeća, ova institucija iznjedrila je generacije fonetičara, stručnjaka koji su razvijali i širili verbotonalnu misao, primjenjujući je u rehabilitaciji slušanja i govora te u učenju stranih jezika i svim oblicima komunikacije govorom.  \nAkademik Petar Guberina,zajedno sa svojim suradnicima fonetičarima, 1962. godine osnovao je Polikliniku SUVAG, ranije Centar SUVAG,  Zagreb, koja je postala  središnja ustanova u svijetu za rehabilitaciju slušanja i govora po verbotonalnoj (VT) metodi. \nOd tada se VT metoda primjenjivala u svim republikama bivše države, ali i u više od 60 zemalja na svim kontinentima.  VT stručnjaci - fonetičari pronosili su svoja znanja širom svijeta, ali ne samo u formi predavanja na kongresima i simpozijima,  nego ponajprije u direktnom radu – rehabilitaciji slušanja i govora, pred očima znanstvene javnosti,  demonstrirajući  učinkovitost i univerzalnost  ove metode. Tako su educirali stručnjake za rad s osobama oštećena sluha i govora i širili ugled naše znanosti u svijetu. Danas, kad nam suvremena tehnologija pruža dokaze o plastičnosti mozga, zrcalnim neuronima i nizu pojava koje je  prije 50-tak godina mogao naslutiti tek slobodan vizionarski duh pravog istraživača, vidimo svu veličinu   i aktualnost ovakvog pristupa.\nDolaskom novih tehnologija iz područja oštećenja sluha i govora, u Hrvatsku, (1996. godine ugradnja prve umjetne pužnice (UMP) u KBC Sestre milosrdnice),    fonetičar je bio prvi i jedini stručnjak koji je rehabilitirao slušanje i govor nakon ugradnje UMP. Od tada je fonetičar dio ORL tima koji provodi dijagnostičku obradu i rehabilitaciju prije i nakon ugradnje UMP. \nMZZ je 2014. godine uvrstilo fonetičara u Zakon o zdravstvenoj zaštiti (čl.155) u zdravstvene djelatnike koji provode dijagnostiku i liječenje uz bok drugim strukama koje nisu stekle diplomu na zdravstvenim učilištima, poput logopeda, psihologa itd., a MZO izdalo je Filozofskom fakultetu u Zagrebu, Odsjeku za fonetiku Dopusnicu za obavljanje djelatnosti visokog obrazovanja za smjer Rehabilitacija slušanja i govora (magistar edukacije fonetičar rehabilitator/ profesor fonetike).\nOvim Nacrtom prijedloga Zakona želi se isključiti fonetičare  iz zdravstvenog sustava. Zakon o zdravstvenoj zaštiti (čl.155) priznao nas je kao zdravstvene radnike iako nismo, kao ni logopedi, školovani u zdravstvenim učilištima, ali pružamo zdravstvenu djelatnost dijagnostike i liječenja.   Želi nas se potpuno onemogućiti u obavljanju posla koji JEDINI radimo već 60 godina i za koji imamo odobrenje MZOS. Stoga tražimo da se iz ovog Nacrta prijedloga  Zakona izbaci sljedeće: ... „pružanje usluga funkcionalne dijagnostike slušanja, (re)habilitacije slušanja/ jezika/govora te pružanje savjetodavnih usluga osobama oštećena sluha i njihovim obiteljima“.... Funkcionalna dijagnostika slušanja provodi se isključivo u Poliklinici SUVAG u okviru ORL djelatnosti, a plod je VT metode koju su razvijali i primjenjivali fonetičari usko surađujući s ORL liječnicima specijalistima.  Zatim tražimo da se iz sljedeće rečenice izbaci riječ JEDINI: \"Magistri logopedije kao stručnjaci za rad u području (re)habilitacije patologije komunikacije (verbalne i neverbalne), glasa, jezika, govora, hranjenja, gutanja i slušanja, svojim kompetencijama stečenim obrazovanjem, jedini omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete da bi se proklamirani svjetski društveni cilj dostigao i na nacionalnoj i lokalnoj razini.\", budući da nam se djelatnosti   preklapaju te logopedi ne mogu nikako biti jedini stručnjaci u području rehabilitacije slušanja i govora.\n\ndoc.dr.sc. Boška Munivrana Dervišbegović, prof. fonetike i opće lingvistike\nZrinka Somek Mihaljević, prof. fonetike i ruskog jezika i književnosti\nŽeljka Pajnić Crnolatac, prof. fonetike i francuskog jezika i književnosti"]
[123,"BARBARA LENART JAPUNDŽIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Poštovani,\npozdravljam donošenje zakona o logopedskoj djelatnosti kako bi se ista regulirala na zadovoljstvo kolega logopeda te na opću dobrobit brojnih korisnika. \n\nNaime, kao i brojni kolege do sada, spornim smatram izraz ISKLJUČIVO u rečenici “Kao glavno obilježje poremećaja iz spektra autizma označava se upravo poremećaj u području komunikacije, što pripada u područje djelovanja isključivo magistara logopedije”.\nKao što je u prethodnim komentarima već naglašeno, navedena tvrdnja nije nikako u skladu s transdisciplinarnim pristupom kojem težimo, ili bi barem trebali svi težiti. Cilj nam je isti - dobrobit korisnika i partnerstvo s obitelji, a navedena sporna tvrdnja ne samo da ne ide tome u prilog, već u nezaslužen i nepovoljan položaj stavlja druge stručnjake, edukacijske rehabilitatore - neizostavne članove tima, posebice kada govorimo o ranoj intervenciji te o radu sa korisnicima s poremećajem iz spektra autizma. \n\nNadalje, valja se podsjetiti da komunikacija podrazumijeva i ponašanje upravo kao jedan od oblika komunikacije. Kod naših korisnika vrlo često su prisutni različiti oblici nepoželjnog ponašanja, a stručnjaci koji se najčešće  u praksi time najviše bave su upravo - edukacijski rehabilitatori. \nRadi daljnje suradnje i zajedničkih ciljeva nadam se kako će se još jednom promisliti o ovoj izjavi te da će se ista primjerenije oblikovati.\n\nBarbara Lenart Japundžić, mag.rehab.educ, univ.spc.rehab.educ."]
[124,"LAURA SAJKO","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Važno je istaknuti da logopedi nisu jedini stručnjaci koji rade na unapređenju i terapiji komunikacijskih sposobnosti. Fonetičari, kao stručnjaci za fonetske i fonološke aspekte jezika, također igraju ključnu ulogu. Dok logopedi pružaju terapiju osobama s poremećajima govora, jezika i komunikacije, fonetičari su specijalizirani za akustičke, artikulacijske i percepcijske aspekte govora.\n\nNa primjer, fonetičari doprinose preciznom dijagnosticiranju artikulacijskih poremećaja putem detaljnih fonetskih analiza. Njihovo znanje o zvučnim aspektima govora ključno je u procjeni govorne produkcije, bilo kod djece koja razvijaju govor ili odraslih s govornim poremećajima. Također, sudjeluju u izradi alata i metoda za terapiju te u istraživanju i razvoju novih pristupa u rehabilitaciji.\n\nSuradnja između logopeda i fonetičara je stoga neophodna, jer svaki od njih donosi specifično stručno znanje koje doprinosi cjelovitoj procjeni i tretmanu govorno-jezičnih teškoća."]
[125,"BRUNA BAŠIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","\"Kao glavno obilježje poremećaja iz spektra autizma označava se upravo poremećaj u području komunikacije, što pripada u područje djelovanja isključivo magistara logopedije.\" ispraviti u  \"Odstupanja na području komunikacije su jedno od glavnih obilježja poremećaja iz spektra autizma. Poticanje komunikacije u ovoj populaciji provode magistri logopedije, samostalno ili u suradnji s drugim stručnjakom kojemu je to u opisu zanimanja (npr. edukacijski rehabilitator)\".  \n\nTri su glavna obilježja poremećaja iz spektra autizma-odstupanja na području ponašanja, socijalnih interakcija i komunikacije uz prisutne ograničene i repetitivne interese ili obrasce ponašanja ili aktivnosti. Osobe koje su na spektru autizma trebaju stručnu podršku i to je neupitno. Međutim, tvrditi da se komunikacijom kod ove populacije bave samo magistri logopedije nije ispravna.   Prema HKO, propisani standard zanimanja za djelatnost edukacijske rehabilitacije na više mjesta definira da je zadaća edukacijskog rehabilitatora \"Objasniti odstupanja od tipičnog razvoja u motoričkom, senzornom, spoznajom, komunikacijskom, emocionalnom i socijalnom funkcioniranju\" i \"Kreirati i provesti procjenu razvojnih miljokaza, funkcioniranja i potreba za podrškom (na području motoričkog, senzornog i spoznajnog razvoja, učenja, komunikacije, socijalnih i emocionalnih vještina) za ciljanu populaciju.\" Kao što se može uočiti, područje komunikacije se tiče i ove struke.  Također, edukacijski rehabilitatori, kao i logopedi, imaju pravo i obavezu stručno se usavršavati na području komunikacije, potpomognute komunikacije, IKT i ostalih metoda komunikacije, od kojih su najpoznatije vizualni sustavi komunikacije kao što su PECS i PODD. Smatram da je ta mogućnost veliko bogatstvo i od iznimnog značaja za poticanje i razvijanje vještina neverbalne i verbalne komunikacije kod svih s odstupanjima na ovom razvojnom području, što obuhvaća i osobe s autizmom."]
[126,"DORA KNEŽEVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Poštovani, podržavam prijedlog Zakona o logopedskoj djelatnosti.\n\nLogopedija je priznata i zakonski regulirana profesija u većini zemalja svijeta, no nažalost još uvijek nije adekvatno regulirana u Hrvatskoj. Iako studiji logopedije obrazuju sveučilišne magistre logopedije (300 ECTS bodova) u skladu s međunarodnim standardima i programima koje definiraju i Svjetska zdravstvena organizacija (WHO), Europska asocijacija logopeda (ESLA) te Međunarodna asocijacija za komunikacijske znanosti i poremećaje (IALP), zakonsko određenje struke izostaje. Dugogodišnji rad logopeda rezultirao je razvojem standardiziranih dijagnostičkih testova i primjenom raznih znanstveno utemeljenih terapijskih metoda, što je ključno za osiguravanje kvalitetne i dosljedne skrbi za krajnje korisnike. Ovaj zakon upravo naglašava važnost znanstvenog pristupa kao temelja kliničkog rada, čime se osigurava zaštita klijenata od nekvalitetne, neujednačene i nestručne skrbi. Reguliranjem struke osigurat ćemo još bolji profesionalni okvir i standardizaciju usluga.\n\nDr. sc. Dora Knežević, mag. logoped\nSveučilište u Zagrebu, Edukacijsko-rehabilitacijski fakultet, Odsjek za logopediju\nČlanica upravnog odbora IALP-a"]
[127,"NATAŠA KLARIĆ BONACCI","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Poštovani,\ndijelovi Nacrta ovog prijedloga Zakona koji logopede opisuju kao jedine kvalificirane za prevenciju, probir, dijagnostiku, (re)habilitaciju, savjetovanje i dr. u području patologije slušanja, glasa, govora, jezika, slušanja te komunikacije općenito diskutabilnim i problematičnim pojmovima \"jedini\" i \"isključivo\" negiraju sve postojeće struke koje se bave rehabilitacijom u području komunikacije, poput edukacijskih rehabilitatora, psihologa, a posebno dijagnostikom i rehabilitacijom slušanja govora, jezika, poput fonetičara i liječnika sa specijalizacijom iz područja otorinolaringologije s pripadajućim subspecijalizacijama. Područja djelatnosti i ključni poslovi struka navedeni su i određeni njihovim standardima zanimanja, pa je stoga u najmanju ruku neozbiljno i posve neopravdano opisivati logopede navedenim pojmovima u ovom Nacrtu.\n\nNadalje, o humanističkim djelatnostima u koje se smješta i logopedija nemoguće je govoriti izvan konteksta multidisciplinarnosti koji podrazumijeva postojanje i priznavanje drugih struka i međusobnu suradnju.\nSuradnju s drugim strukama spominje i standard zanimanja logoped/logopedinja (https://hko.srce.hr/registar/standard-zanimanja\n/detalji/419) i to više puta:\n\n„Raspon drugih uloga i odgovornosti logopeda/logopedinja širok je i uključuje suradnju sa svim dionicima društvene zajednice, zakonodavcima, stručnjacima iz sustava koji skrbe za dobrobit osoba s navedenim odstupanjima/poremećajima te članovima uže i šire obitelji korisnika logopedskih usluga.”\n\n\n„Logoped/logopedinja obavlja poslove prevencije, probira, trijaže, procjene i dijagnostike te intervencije (terapije/podrške/habilitacije/rehabilitacije), savjetovanja, osvještavanja, edukacije, superviziranja i mentoriranja, usmjeravanja/upućivanja drugim stručnjacima, profesionalnoga zastupanja korisnika i njihovih obitelji, suradnje s drugim stručnjacima, administriranja i rukovođenja, sudjeluje u stvaranju zakonske regulative povezane s profesijom, te provodi znanstvena i stručna istraživanja.”\n\nNejasno je kako predlagatelji novog zakona zamišljaju suradnju s drugim stručnjacima koji se bave poremećajima navedenih područja ako logopede nazivaju jedinim i isključivim stručnjacima u području komunikacije. Iz navedenog proizlazi da je Nacrt prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti u suprotnosti sa standardom zanimanja logoped/logopedinja.\n\nZaključno, magistrima logopedije nemoguće je ostvariti cilj naveden u Nacrtu, odnosno pružanje „zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete da bi se proklamirani svjetski društveni cilj dostigao i na nacionalnoj i lokalnoj razini“  bez priznavanja i suradnje sa svim, a posebno srodnim strukama. \n\nNataša Klarić Bonacci\nprof.fonetike\nprof. njemačkog jezika i književnosti"]
[128,"ANDREJ MITIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Poštovani,\n\nPišem ovaj komentar u ime Studentskog zbora Filozofskog fakulteta u Zagrebu, predstavničkog tijela svih studenata na Filozofskom fakultetu u Zagrebu pa tako i studenata dvopredmetnog studija fonetika, na prijediplomskoj, a posebno na diplomskoj razini i smjeru Rehabilitacija slušanja i govora. Upravo je studij fonetike na Filozofskom fakultetu jedini studij u Hrvatskoj koji obrazuje stručnjake fonetičare rehabilitatore s posebnim naglaskom na rehabilitaciju slušanja i govora. \n\nNažalost, ovaj Zakon napisan je na način da u potpunosti isključuje sve druge struke i stručnjake koje se na bilo koji način bave poremećajima slušanja i govora, jezičnim i komunikacijskim poremećajima, a posebno specifičnom rehabilitacijom istih. Zakon zanemaruje činjenicu da danas znamo da jedini ispravan pristup bilo kakvom tretmanu (a posebno rehabilitaciji) jest onaj interdisciplinarni i transdisciplinarni. Ovakvim prijedlogom Zakona, interdisciplinarnost se totalno zanemaruje, a u procesu isključuje vrsne stručnjake različitih srodnih struka, među ostalima i fonetičare. Nažalost, time se stvara onda i vrlo opasno načelo i presedan da su logopedi jedini stručnjaci u ovom području, a svi ostali „ne znaju ništa“. U svemu tome ne treba zaboraviti psihologe (i kliničke psihologe) koji se obrazuju i na Filozofskom fakultet u Zagrebu te koji isto tako rade u ovom području, posebno u području rada s djecom s poremećajima iz spektra autizma, od dijagnostike nadalje.\n\nVažno je napomenuti da na Filozofskom fakultetu godišnje diplomira oko dvadeset fonetičara rehabilitatora, stručnjaka upravo za rehabilitaciju slušanja i govora koji, zajedno s logopedima i drugim stručnjacima (edukacijskim rehabilitatorima, psiholozima, socijalnim pedagozima…) mogu svojim specifičnim znanjima i vještinama doprinijeti uspješnom rehabilitacijskom procesu. Ovakvim prijedlogom Zakona, diploma fonetičara (studija koji se izvodi već desetljećima, posjeduje sve dopusnice Ministarstva znanosti, obrazovanja i mladih, a uz to je nedavno izrađen i Standard zanimanja za fonetičara) postaje bezvrijedna, znanja koja oni posjeduju odjednom se smatraju „nedovoljnima“ te se uzima u obzir samo jedna perspektiva i jedan pristup ovom iznimno kompleksnom području.\n\nZaključno, mišljenja smo da je Zakon u trenutnom obliku manjkav te da je prije donošenja ovakvog Zakona potrebno obaviti dodatne konzultacije sa svim relevantnim stranama (fonetičari, edukacijski rehabilitatori, psiholozi i mnogi drugi) te napraviti potrebne izmjene kako bi Zakon bio što kvalitetniji, ali da pritom prepoznaje i mnoge druge struke i otvara prostor za interdisciplinarnu i transdisciplinarnu suradnju. Ako se to ne dogodi, imat ćemo zakon koji je manjkav i neprilagođen, postavlja kao primat samo jednu struku pritom zanemarujući sve ostale koje bave sličnim područjem i zatvoriti svu mogućnost interdisciplinarnog i transdisciplinarnog pristupa rehabilitaciji i liječenju što će imati negativne posljedice po one kojima je pomoć prijeko potrebna.\n\nS poštovanjem,\nAndrej Mitić, univ. bacc. psych.\nPredsjednik Studentskog zbora Filozofskog fakulteta u Zagrebu"]
[129,"IVA BAŠIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Doc. dr. sc. Iva Bašić (Odsjek za fonetiku Filozofskoga fakulteta u Zagrebu, Sveučilište u Zagrebu)\n\nPoštovani!\nU Nacrtu prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti, preciznije, u dijelu II. Ocjena stanja i osnovna pitanja koja se trebaju urediti zakonom te posljedice koje će donošenjem zakona proisteći navedeno je da: „Magistri logopedije kao stručnjaci za rad u području (re)habilitacije patologije komunikacije (verbalne i neverbalne), glasa, jezika, govora, hranjenja, gutanja i slušanja, svojim kompetencijama stečenim obrazovanjem, jedini omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete da bi se proklamirani svjetski društveni cilj dostigao i na nacionalnoj i lokalnoj razini.“ Iako je spomenuto područje rada interdisciplinarno, jer u njemu djeluju stručnjaci iz različitih područja (otorinolaringolozi (audiolozi i fonijatri), neuropedijatri, fonetičari, edukacijski rehabilitatori itd.)), iz spornoga dijela II. proizlazi da je spomenuto područje monodisciplinarno. Ovaj Nacrt prijedloga zakona također nije usklađen sa Zakonom o zdravstvenoj zaštiti (NN 100/18, 125/19, 147/20, 119/22, 156/22, 33/23, 36/24) prema kojemu su u čl. 155, st. 2 uz ostale struke navedeni i fonetičari kao zdravstveni radnici. Osim toga, Nacrt prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti neusklađen je i sa Zakonom o Hrvatskom kvalifikacijskom okviru (NN 22/13, 41/16, 64/18, 47/20, 20/21), preciznije, s čl. 3 (o ciljevima i načelima Hrvatskoga kvalifikacijskoga okvira).\n\nS obzirom na navedeno, iz Nacrta prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti predlažem iz dijela II. u tekstu ukloniti da su logopedi „jedini“ stručnjaci koji se bave jezičnim, govornim i slušnim poteškoćama, jer je ovakva formulacija isključiva i štetna za sve druge struke koje se bave ovim vrstama poteškoća i nije u skladu sa zakonskom regulativom RH. Određenje logopedske djelatnosti u ovome je obliku isključivo za sustručnjake, a postojeća zakonska regulativa u RH (s kojom je ovaj Nacrt prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti neusklađen), kao i inozemna relevantna istraživanja, različiti znanstveno-istraživački i klinički centri te u konačnici studiji, već su odavno potvrdili da je interdisciplinarnost u ovome području rada, istraživanja i razvoja nužna za potpun pristup kompleksnom području govornih, jezičnih i slušnih poteškoća."]
[130,"INES CAROVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Poštovani,\nmoram iskazati zabrinutost oko ograničavajuće prirode prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti, posebno u vezi s njegovim tretiranjem logopedije kao jedine struke koja se bavi jezičnim, govornim i slušnim poteškoćama. Potrebne su izmjene u zakonskom prijedlogu kako bi se uvažila multidisciplinarnost i suradnja s drugim relevantnim stručnjacima. Nacrt prijedloga zakona neopravdano implicira da su logopedi jedini stručnjaci za rad s jezičnim, govornim i slušnim poteškoćama, što je u suprotnosti s realnim stanjem na tržištu rada i važećim zakonima. Drugi stručnjaci poput fonetičara, audiologa, fonijatara i edukacijskih rehabilitatora također su ključni u tom području, a takva isključivost narušava multidisciplinarni pristup. Također, Nacrt pokazuje neusklađenost s postojećim zakonima jer Zakon o zdravstvenoj zaštiti i drugi relevantni propisi prepoznaju više struka kao zdravstvene radnike, uključujući fonetičare, što znači da logopedi ne mogu biti jedini stručnjaci u ovom području. Ograničenje djelatnosti samo na logopede zanemaruje doprinose drugih struka koje su relevantne za dijagnostiku, terapiju i rehabilitaciju. Nacrt zakona nije usklađen sa Zakonom o zdravstvenoj zaštiti i Zakonom o Hrvatskom kvalifikacijskom okviru, koji jasno definiraju ulogu i kompetencije različitih stručnjaka, uključujući fonetičare. Također, zakon krši načela kao što su socijalna uključivost i ukidanje diskriminacije. Predloženi zakon ograničava pravo na rad drugih stručnjaka, što bi moglo biti suprotno članku 55. Ustava Republike Hrvatske, koji garantira pravo na slobodu rada. Ograničenje djelatnosti samo na logopede ima štetne posljedice za razvoj struke, inovacije i istraživanja. Transdisciplinarna suradnja između različitih stručnjaka nužna je za napredak u dijagnostici, terapiji i prevenciji jezičnih i govornih poteškoća, a zakon u trenutnom obliku zanemaruje potrebu za takvom suradnjom. Jedna od velikih zamjerki je precizniju dijagnozu i učinkovitiju terapiju. Zakon, u ovom obliku, onemogućava optimalnu njegu, koja se temelji na doprinosu različitih struka. Predlažem hitne izmjene Nacrta zakona kako bi se izbacile riječi poput \"jedini\" i \"isključivo\" koje se odnose na logopede, te kako bi se priznala multidisciplinarna priroda rada na području jezičnih, govornih i slušnih poteškoća. Time bi se otvorio prostor za razvoj transdisciplinarne suradnje koja bi koristila i struci i korisnicima zdravstvenih usluga. Zaključno, predloženi nacrt Zakona o logopedskoj djelatnosti, u sadašnjem obliku, ograničava sudjelovanje drugih stručnjaka, suprotstavlja se važećoj zakonskoj regulativi i potkopava razvoj inovativnih i transdisciplinarnih pristupa u području govora, jezika i slušanja. Potrebne su temeljite izmjene kako bi se osigurao pravni okvir koji potiče multidisciplinarnost i omogućava kvalitetniju zdravstvenu njegu.\nLijep pozdrav!\n\ndoc. dr. sc. Ines Carović\nzamjenica pročelnice Odsjeka za fonetiku\nFilozofskoga fakulteta Sveučilišta u Zagrebu"]
[131,"VESNA KIRINIĆ PAPEŠ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","HRVATSKA STRUKOVNA UDRUGA FONETIČARA (HSUF)\n\n\nHrvatska strukovna udruga fonetičara nacionalna je, profesionalna i znanstveno orijentirana udruga s međunarodnom suradnjom, osnovana s ciljem očuvanja, promicanja i unaprijeđenja fonetike kao struke. Udruga okuplja stručnjake koji se profesionalno bave dijagnostikom, (re)habilitacijom, edukacijom i istraživačko-eksperimentalnim radom u područjima sluha, slušanja, glasa, govora, jezika i komunikacije po Verbotonalnoj metodi. U Udrugu su uključeni fonetičari svih razina i stupnjeva visokoškolskoga obrazovanja: diplomirani profesori fonetike, magistri fonetike, magistri edukacije fonetičari rehabilitatori, oni sa znanstvenim stupnjem magistra i doktora znanosti, kao i studenti dodiplomskih, diplomskih i poslijediplomskih studija fonetike. Udruga sukladno ciljevima djeluje na području zaštite i promicanja ljudskih prava, posebno Ustavom zajamčenoga prava na rad sukladno stečenoj diplomi.\n\nU okviru utvrđenih ciljeva našega djelovanja želimo se očitovati na Nacrt prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti. Ističemo da kao udruga podržavamo sva druga udruženja određenih profesija koja rade na promicanju, zaštiti i unaprijeđenju svoje struke. Slijedom navedenoga, nemamo primjedbi na želju logopeda da osnuju strukovnu komoru.\nMeđutim, zabrinuti zbog određenih formulacija koje se nalaze u pojedinim dijelovima Nacrta prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti, želimo dati svoje očitovanje.\nPrvenstveno želimo ukazati na netočnu tvrdnju da su magistri logopedije jedini koji omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete u području (re)habilitacije patologije komunikacije (verbalne i neverbalne), glasa, jezika, govora, hranjenja, gutanja i slušanja. Skrećemo pozornost na interdisciplinarnost područja navedenih u tekstu prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti. Komunikacija, slušanje, glas, govor i jezik područja su zanimanja kako logopedske, tako i drugih srodnih struka, npr. edukacijske rehabilitacije, psihologije, fonetike i drugih. \n\nPostojanje i uvažavanje različitih perspektiva srodnih struka u interesu je samih korisnika. Naime postojanje izbora povećava konkurentnost što pak potiče izvrsnost. Interdisciplinarnost pospješuje rehabilitaciju. Najpoznatiji primjer suradnje među srodnim strukama jest Poliklinika za rehabilitaciju slušanja i govora SUVAG koju je, usput budi rečeno, utemeljio doktor lingvističkih znanosti, autor Verbotonalnog sistema, fonetičar Petar Guberina, čija Verbotonalna metoda predstavlja hrvatski brend u svijetu. Ondje pod istim krovom rade logopedi, fonetičari i fonetski ritmičari, edukacijski rehabilitatori, psiholozi, liječnici, fizioterapeuti, učitelji i drugi. Svatko svojim znanjem pridonosi rehabilitaciji upravo u navedenim interdisciplinarnim područjima: komunikaciji, slušanju, glasu, govoru, jeziku. Logopedi se bave logopedskom djelatnošću u navedenim područjima jednako kao što se druge srodne struke bave svojom djelatnošću u istim tim područjima. Stručnjaka u spomenutim područjima ionako nema mnogo i korisnicima je pomoć i više nego dobrodošla. \n\nSlijedom navedenoga, potrebno je izostaviti riječ \"jedini\" u obrazloženju točke II. Ocjena stanja i osnovna pitanja koja se trebaju urediti zakonom te posljedice koje će donošenjem zakona proisteći. Predlažemo da se navede kako su i druge srodne struke poput fonetičara rehabilitatora također stručne za rad u području (re)habilitacije patologije komunikacije, slušanja, glasa, govora i jezika te da se Zakon o logopedskoj djelatnosti primjenjuje samo u onome dijelu koji se odnosi na rad logopeda. Stoga, predlažemo samo manju preinaku predloženoga teksta: „Magistri logopedije, uz uvažavanje i u suradnji s drugim srodnim profesijama kao što su edukacijski rehabilitatori, socijalni pedagozi, psiholozi, radni terapeuti, fonetičari rehabilitatori i drugi za rad u području (re)habilitacije patologije komunikacije (verbalne i neverbalne), glasa, jezika, govora, hranjenja, gutanja i slušanja, svojim kompetencijama stečenim obrazovanjem, omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete da bi se proklamirani svjetski društveni cilj dostigao i na nacionalnoj i lokalnoj razini.“\n\nMonopolizacija usluga u području (re)habilitacije patologije komunikacije, slušanja, glasa, govora i jezika na samo jednu profesiju u protivnosti je sa strateškim dokumentima Vlade Republike Hrvatske, a osobito s Nacionalnim programom oporavka i otpornosti. Naime, u Nacionalnom programu oporavka i otpornosti navedeno je kako će se provoditi aktivnosti za međuresornu reformu javne politike u području deregulacije tržišta usluga odnosno nastavka institucionalne reforme sustava reguliranih profesija. Izričito je naglašeno kako je cilj uklanjati prekomjerne neopravdane i prekomjerne regulatorne i administrativne zahtjeve za pristup tržištu usluga i konkurenciju. Kao primjer neopravdane prepreke navedeno je prekomjerno ograničenje multidisciplinarnoga pružanja usluga. Dakle, usvajanjem ovoga Zakona mogu se dovesti u opasnost ciljevi iz Nacionalnog programa oporavka i otpornosti, a što posljedično može negativno utjecati na alokaciju financijskih sredstava iz Europske unije.\n\nTakođer, u Nacionalnoj razvojnoj strategiji Hrvatske do 2030. godine, u okviru strateškog cilja 2. Obrazovani i zaposleni ljudi, kao jedno od prioritetnih područja navedeno je Usklađeno i perspektivno tržište rada. U poglavlju koje se odnosi na unaprjeđenje visokoga obrazovanja navedeno je kako će se provoditi mjere kojima će se upisna politika usklađivati s potrebama razvoja tržišta rada, gospodarstva i društva. Osobito je istaknuto kako će se radi ostvarivanja bolje povezanosti tržišta rada i visokog obrazovanja poticati uvođenje programa za stjecanje dodatnih multi- i interdisciplinarnih kompetencija tijekom studija. Ovim prijedlogom Zakona o logopedskoj djelatnosti u potpunosti se ignoriraju ciljevi Nacionalne razvojne strategije Hrvatske do 2030. godine budući da na tržištu rada postoji potreba za fonetičarima rehabilitatorima, a zakonodavnim aktivnostima im se direktno uskraćuje uopće i mogućnost da smiju raditi u zanimanju za koje su se školovali. Dakle, Republika Hrvatska odobrila je sveučilišni program studija fonetike, studenti se obrazuju na trošak državnoga proračuna, a kada stupe na tržište rada, razni zakoni poput ovoga  onemogućavaju im zapošljavanje odnosno uskraćuju ustavno pravo na rad."]
[132,"GABRIJELA KIŠIČEK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Izv. prof. dr. sc. Gabrijela Kišiček, pročelnica Odsjeka za fonetiku\n\nPoštovani!\nOdsjek za fonetiku pozdravlja reguliranje rada vjerojatno najzastupljenije struke koja se jezičnim, govornim i slušnim poteškoćama u zdravstvu bavi. Međutim, Nacrt prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti uključuje određene implikacije koje mogu dovesti do nejasnih i za sustručnjake isključivih tumačenja. U dijelu II. Ocjena stanja i osnovna pitanja koja se trebaju urediti zakonom te posljedice koje će donošenjem zakona proisteći navodi se da su magistri logopedije jedini stručnjaci koji omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete, a logopedska se djelatnost određuje monodisciplinarno unatoč činjenici da su spomenuta područja ujedno i područja djelovanja brojnih drugih stručnjaka (otorinolaringologa sa subspecijalizacijama iz područja audiologije ili fonijatrije, neuropedijatatara, psihologa, edukacijskih rehabilitatora i fonetičara). \nFonetika je znanost o govoru koja se u suvremenoj znanosti u svijetu razvija od sredine 19. stoljeća. U Hrvatskoj je fonetika u znanosti i visokom obrazovanju institucionalizirana  prije 70 godina kada je akademik Petar Guberina osnovao Zavod za fonetiku (1954.), studij je pokrenut 1965. a Odsjek za fonetiku osnovan 1968. Dakle, Odsjek za fonetiku već 60 godina obrazuje stručnjake za govor. Studij je akreditiran na prijediplomskoj i diplomskoj razini, što se vidi iz Upisnika studijskih programa, te se kontinuirano unaprjeđuje i usklađuje sa zakonskim okvirom. Slijedom toga izrađeni su standard zanimanja i kvalifikacije od kojih je prvi i upisan u Registar HKO-a. \n\nPrijedlog zakona neusklađen je i s drugim zakonima: Zakonom o zdravstvenoj zaštiti (NN 100/18, 125/19, 147/20, 119/22, 156/22, 33/23, 36/24) čl. 155, st. 2 koji uz ostale struke navodi i fonetičare kao zdravstvene radnike te  Zakonom o Hrvatskom kvalifikacijskom okviru (NN 22/13, 41/16, 64/18, 47/20, 20/21) čl. 3 o ciljevima i načelima HKO-a. \nStoga predlažemo da se iz teksta zakona izbaci implikacija da su logopedi jedini stručnjaci koji se bave jezičnim, govornim i slušnim poteškoćama, a u određenje logopedske djelatnosti navede i djelovanje brojnih sustručnjaka. U protivnom su navodi u Ocjeni stanja netočni, suprotni postojećoj zakonskoj regulativi, te iznimno štetni za interdisciplinarni razvoj ovoga izazovnog područja. Takva implikacija u trenutačnom Prijedlogu Zakona eksplicitno je navedena u Ocjeni stanja, a implicitno se iščitava povezivanjem definicije logopedske djelatnosti sa člancima 2-4."]
[133,"MARIJANA GLADOVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Brisati izraz ISKLJUČIVO u rečenici “Kao glavno obilježje poremećaja iz spektra autizma označava se upravo poremećaj u području komunikacije, što pripada u područje djelovanja isključivo magistara logopedije”."]
[134,"VIKTORIJA SOŠIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Slažem se s komentarom kolegice Diane Tomić i zakonskom regulativom koju je predstavila u svom kometaru te ga ovim putem i u tu svrhu prenosim u cijelosti:\n U ovom prijedlogu nacrta Zakona o logopedskoj djelatnosti postoje znanstvo neprecizna a slijedom toga neutemeljena određenja pojmova, neusklađenosti sa hrvatskom pravnom regulativom a sam je prijedlog ograničavajući za različite struke. Takav zaključak proizlazi iz tri mjesta (u nastavku: istaknute točke 1 do 3 u ovom očitovanju) u Nacrtu prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti navedenih u dijelu II. Ocjena stanja i osnovna pitanja koja se trebaju urediti zakonom te posljedice koje će donošenjem zakona proisteći. Neutemeljene i zakonski neusklađene točke se dalje impliciraju u člancima 1 do 4 samog prijedloga nacrta Zakona zbog referiranja na pojmove iz dijela II.\nTa mjesta su:\n1. Određenju magistara logopedije kao jedinih stručnjaka koji omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete: Magistri logopedije kao stručnjaci za rad u području (re)habilitacije patologije komunikacije (verbalne i neverbalne), glasa, jezika, govora, hranjenja, gutanja i slušanja, svojim kompetencijama stečenim obrazovanjem, jedini omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete da bi se proklamirani svjetski društveni cilj dostigao i na nacionalnoj i lokalnoj razini.\n2. Isključivo određenje logopedske djelatnosti unatoč zajedničkih aktivnosti i područja s drugim strukama a bez spominjanja te činjenice i/ili sustručnjaka: Logopedska djelatnost obavlja se u sustavu zdravstva, socijalne skrbi te odgoja i obrazovanja, a uključuje prevenciju, probir, procjenu, dijagnostiku i rehabilitaciju (terapiju): poremećaja predverbalne, verbalne i neverbalne komunikacije, jezika (usmenog i pisanog, jednojezičnih i višejezičnih govornika), govora i glasa nastalih uslijed različitih uzroka, poremećaja oralno-laringealnih funkcija (hranjenja i gutanja) i srodnih poremećaja, poremećaja verbalne i/ili neverbalne komunikacije u osoba s invaliditetom i djece s teškoćama u razvoju (intelektualnim teškoćama, cerebralnom paralizom i kroničnim bolestima, sljepoćom i slabovidnošću, oštećenjem sluha, poremećajima iz spektra autizma, emocionalnim teškoćama), pružanje usluga funkcionalne dijagnostike slušanja, (re)habilitacije slušanja/ jezika/govora te pružanje savjetodavnih usluga osobama oštećena sluha i njihovim obiteljima, procjenu složenih komunikacijskih potreba te odabir i uporabu metoda potpomognute komunikacije i primjerenih oblika asistivne tehnologije te davanje prijedloga vezanih uz individualizaciju odgojno-obrazovnog procesa djece s poremećajima u području komunikacije, glasa, jezika, govora i slušanja. Područja rada (radna mjesta) magistara logopedije ne utječu na postupke logopeda koji su uvijek u funkciji prevencije, probira, dijagnostike (i posljedično pisanja nalaza i postavljanja dijagnoze) i terapije/(re)habilitacije osoba s verbalnim i/ili neverbalnim komunikacijskim poremećajima.\n3. Određenje poremećaja u području komunikacije - glavnog obilježja poremećaja iz spektra autizma kao područje djelovanja isključivo magistara logopedije zanemarujući pritom prvenstveno edukacijske rehabilitatore i psihologe: Kao glavno obilježje poremećaja iz spektra autizma označava se upravo poremećaj u području komunikacije, što pripada u područje djelovanja isključivo magistara logopedije.\n\nIako Zakon stavlja logopedsku djelatnost u tri sustava, ona se u Nacrtu prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti razrađuje dominantno u sustavu zdravstva a unutar tog sustava (čl. 8), riječju jedini u prethodno istaknutoj točki 1 ovog očitovanja, ograničava djelovanje sustručnjaka u sustavu zdravstva isključujući druge struke. Sagledano kao cjelovita informacija, zajednički sadržaj točaka 1 i 2 ovog očitovanja otvara prostor interpretaciji odnosno neujednačenim zakonskim tumačenjima o ingerenciji i kompetencijama sustručnjaka. Implicitno se određenja iz spornih mjesta prenose i na druge članke zakona (od 1 do 4) te se tako stvara mogućnost za ograničavanje rada drugih struka. Zakon će, kako navodi članak 1, urediti sadržaj djelatnosti, a ako se djelatnost obavlja u trima sustava otvara se mogućnost tumačenja da su magistri logopedije jedini stručnjaci za obavljanje logopedske djelatnosti ne samo u zdravstvu već i u ostala dva sustava (odgoju i obrazovanju te socijalnoj skrbi), što je dodatno, zbog zajedničkih područja u definiciji logopedske djelatnosti, potencijalno ograničavajuće za sustručnjake. U članku 2 Prijedloga nacrta Zakona određuje se značenje pojmova logopedske dijagnostike, terapije i savjetovanja koji proizlaze iz ranijeg određenja logopedske djelatnosti. To implicira da su navedeni multidisciplinarni nazivi za područja isključivo logopedski. Iako se može otvoriti pitanje opravdanosti impliciranih tumačenja, sve prethodno navedeno samo pokazuje da je zakon nejasan, podložan interpretacijama usmjerenim na ograničavanje djelovanja sustručnjaka, te razvojno ograničavajuć, a time i u suprotnosti sa vlastitim sadržajem, konkretnije sa samom ocjenom stanja. Naime, uz istaknute točke na početku ovog očitovanja, u dijelu o ocjeni stanja naglašava se rastući broj osoba s govorno-jezičnim i komunikacijskim teškoćama odnosno deficitarnost stručnjaka za iste. Iz toga bi trebao proizaći uključiv te razvojno-usmjeren pristup koji se temelji na multidisciplinarnim spoznajama kao način za poboljšanje trenutnog stanja, što u slučaju ovog Nacrta prijedloga nije tako.\n\nU nastavku očitovanja navodimo konkretne neusklađenosti Nacrta prijedloga zakona sa znanstvenim spoznajama te zakonima.\nU istaknutoj točki 1 ovog očitovanja određenju stručnosti magistara logopedije stoji da “jedini omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete” . Riječ jedini je znanstveno neutemeljena u određenju stručnosti i treba je izbaciti budući da se komunikacijom, govorom, jezikom, slušanjem itd. neupitno bave i druge znanstvene discipline, odnosno struke, od kojih je jedna fonetika.\nFonetika je znanost o govoru koja se u suvremenoj znanosti u svijetu razvija od sredine 19. stoljeća. U Hrvatskoj je fonetika u znanosti i visokom obrazovanju institucionalizirana pred 70 godina kada je akademik Petar Guberina osnovao Zavod za fonetiku (1954.), studij je pokrenut 1965. a Odsjek za fonetiku osnovan 1968. Dvije su područne posebnost Zagrebačke fonetike odnosno hrvatske obrazovne tradicije: Verbotonalna metoda autora akademika Petra Guberine koja svoju primjenu ima u dijagnostici i rehabilitaciji slušanja i govora, učenju stranih jezika i korekciji izgovora te estetski pristup govoru koji se primjenjuje u javnom i scenskom govoru. Iz toga proizlazi zanimanje fonetičara koje je danas određeno na sljedeći način standardom zanimanja (https://hko.srce.hr/registar/standard-zanimanja\n/detalji/542). To je stručnjak za proučavanje, poučavanje i vježbanje govora u najširem smislu. U vremenu kada govorno pojačano komuniciramo ne samo s ljudskom, nego i s tehnološkom okolinom, govor postaje osnovni alat za rad i kvalitetan život većini ljudi. U takvim uvjetima nužno je postojanje jasno definiranoga stručnjaka koji se govorom može baviti na najširim humanističkim temeljima i s razumijevanjem čovjeka u cjelini. Nužan je stručnjak koji može osigurati kvalitetnije govorno komuniciranje i stoga kvalitetniji život, kako u estetskom smislu tako i u zdravstvenom smislu, što su dva temeljna područja profesionalnog djelovanja fonetičara. Fonetičar je stručnjak koji ima znanja za cjelovito neuralno, kognitivno, biomehaničko i akustičko razumijevanje govornoga procesa, a s obzirom na dvopredmetnost svoga obrazovanja, može sagledati u kontekstu drugih humanističkih i društvenih disciplina (sociologije, pedagogije, različitih filologija i slično). Takav stručnjak za govor jedinstven je na hrvatskom tržištu rada i nužan zbog sve složenijih uvjeta u kojima se govorna komunikacija odvija.\n\nOdređenje magistara logopedije kao stručnjaka koji jedini omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete (istaknuta točka 1) i popis područja logopdske djelatnosti (istaknuta točka 2) te isključiva kompetencija za rad s autističnim osobama (istaknuta točka 3 ovog očitovanja) ukazuju na neusklađenost Nacrta prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti sa najmanje dva zakona te Ustavom.\n1. Određenje magistara logopedije kao jedinih stručnjaka koji omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete nije u skladu sa Zakonom o zdravstvenoj zaštiti (NN 100/18, 125/19, 147/20, 119/22, 156/22, 33/23, 36/24) u kojem stoji (čl. 155, st. 2) navode, između ostalih, i fonetičari. Imajući na umu definiciju fonetike te kompetencije fonetičara možemo zaključiti da logopedi nisu jedini stručnjaci koji omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete.\n(2) Zdravstveni radnici obrazuju se na medicinskom, dentalnom ili farmaceutsko-biokemijskom fakultetu te drugom visokom učilištu koje izvodi studijski program za zdravstveno zanimanje, kao i na učilištu te srednjim strukovnim školama koje imaju rješenje nadležnog Ministarstva o odobrenju za izvođenje pojedinog nastavnog plana i programa obrazovanja/strukovnog kurikuluma koji je razvrstan u obrazovni sektor u području zdravstva. Zdravstvenim radnicima smatraju se i logopedi, medicinski tehnolozi, biotehnolozi i biomedicinski inženjeri, biolozi u zdravstvu, klinički psiholozi, medicinski fizičari, fonetičari i nutricionisti ako obavljaju zdravstvenu djelatnost u procesu dijagnostike i liječenja. Zdravstveni radnici osposobljavaju se školovanjem u punoj nastavnoj satnici teorijske i praktične nastave, kojom se postižu ishodi učenja i stječu kompetencije.\n\n2. Određenje magistara logopedije kao jedinih stručnjaka koji omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete (točka 1) te područja logopedske djelatnosti (točka 2) uz određenje poremećaja u području komunikacije - glavnog obilježja poremećaja iz spektra autizma kao područje djelovanja isključivo magistara logopedije (točka 3) tumačeno u kontekstu isključivosti Nacrta prijedloga Zakona, nije u skladu ni sa Zakonom o Hrvatskom kvalifikacijskom okviru (NN 22/13, 41/16, 64/18, 47/20, 20/21). U Zakonu o Hrvatskom kvalifikacijskom okviru u čl. 3 navode se načela i ciljevi HKO-a od kojih ističemo šest načela koja se krše određenjem stručnosti magistara logopedije kao jedinih stručnjaka koji omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu odnosno premećaja u području komunikacije kao područja djelovanja isključivo magistara logopedije te jednodisciplinarnog određenja logopedske djelatnosti:\n– osiguravanje uvjeta za kvalitetno obrazovanje i učenje u skladu s potrebama osobnog, društvenog i gospodarskog razvoja, socijalne uključivosti te ukidanja svih oblika diskriminacije;\n– razvijanje osobne i društvene odgovornosti te primjena demokratskih načela u poštivanju temeljnih sloboda i prava te ljudskog dostojanstva;\n– osiguravanje gospodarskog rasta temeljenog na znanstveno-tehnološkom razvoju;\n–jačanje konkurentnosti hrvatskoga gospodarstva koja se temelji na ljudskim potencijalima;\n– postizanje zapošljivosti, pojedinačne i gospodarske konkurentnosti te usklađenoga društvenog razvoja temeljenog na obrazovanju;\n– očuvanje pozitivnih naslijeđa hrvatske obrazovne tradicije.\n\n3. Konačno, Ustav Republike Hrvatske (56/90, 135/97, 08/98, 113/00, 124/00, 28/01, 41/01, 55/01, 76/10, 85/10, 05/14) u članku 55 navodi da Svatko ima pravo na rad i slobodu rada što bi ovakav Zakon mogao onemogućiti prvenstveno fonetičarima zaposlenim u sustavu zdravstva, suprotno Zakonu o zdravstvenoj zaštiti čl. 155, a mogućim implicitnim tumačenjima i u drugim sustavima u kojima se obavlja logopedska djelatnost, te drugim stručnjacima poput psihologa i edukacijskih rehabilitatora.\n\nTakođer, sam popis aktivnosti i područja uključenih u logopedsku djelatnost (istaknuta točka 2 ovog očitovanja) dodatni je argument da magistri logopedije nisu jedini stručnjaci (točka 1) za pružanje usluga u zdravstvu, odnosno implicitno za prevenciju, probir, procjenu, dijagnostiku i rehabilitaciju. Ponavljamo, navedena su područja i aktivnosti multidisciplinarna, uključuju brojne i različite stručnjake od kojih spominjemo tek neke: otorinolaringologe različitih subspecijalizacija - audiologe, fonijatre; psihologe odnosno kliničke psihologe; edukacijske rehabilitatore te fonetičare. Ističemo ona područja u određenju logopedske djelatnosti koja ulaze u područje stručnosti fonetičara određeno spomenutim standardom zanimanja: poremećaji govora i glasa nastalih uslijed različitih uzroka, poremećaje verbalne i/ili neverbalne komunikacije u osoba s invaliditetom i djece s teškoćama u razvoju – konkretno s oštećenjem sluha; pružanje funkcionalne dijagnostike slušanja; (re)habilitacije slušanja/ jezika/govora te pružanje savjetodavnih usluga osobama oštećena sluha i njihovim obiteljima.\n\nSlične argumente navode i ostali sustručnjaci u ovom e-savjetovanju, primjerice Hrvatska komora edukacijskih rehabilitatora, Udruga ASK ili edukacijski rehabilitatori pojedinačno osvrćući se na točku 3 u ovom očitovanju i riječ isključivo, a navodeći, uz brojne druge izvore, i standard zanimanja iz kojeg se vide kompetencije za rad s osobama s komunikacijskim poteškoćama.\n\nKao dodatni argument donosimo mišljenje prof. dr. sc. Roberta Trotića prim. dr. med. predsjednika Europske federacije audioloških društava dostupno na sljedećoj poveznici https://ffzghr-my.sharepoint.com/:b:/g/personal/\ndtomic_m_ffzg_hr/Efe1qIpQM05MmMYPfCiYYw8BbLupKf3\nTsSltjeyJ5IWcjA?e=R2HyQf.\n\nSam standard zanimanja logopeda/logopedinje (https://hko.srce.hr/registar/standard-zanimanja\n/detalji/419) na nekoliko mjesta navodi suradnju sa sustručnjacima, za razliku od definicije logopedske djelatnosti u Prijedlogu Zakona o logopedskoj djelatnosti: Logoped/logopedinja obavlja poslove prevencije, probira, trijaže, procjene i dijagnostike te intervencije (terapije/podrške/habilitacije/rehabilitacije), savjetovanja, osvještavanja, edukacije, superviziranja i mentoriranja, usmjeravanja/upućivanja drugim stručnjacima, profesionalnoga zastupanja korisnika i njihovih obitelji, suradnje s drugim stručnjacima, administriranja i rukovođenja, sudjeluje u stvaranju zakonske regulative povezane s profesijom, te provodi znanstvena i stručna istraživanja.\n\n\nZaključno, Nacrt prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti treba temeljitu doradu. Prije svega treba utvrditi je li to Zakon o logopedskoj djelatnosti ili Zakon o logopedskoj djelatnosti u zdravstvu. Također, treba promijeniti pristup izradi zakona koji se temelji na isključivosti sustručnjaka konkretnim izmjenama tako da se izbace riječi jedini i isključivo (istaknute točke 1 i 3 ovog očitovanja) u dijelu II. Ocjena stanja i osnovna pitanja koja se trebaju urediti zakonom te posljedice koje će donošenjem zakona proisteći. Nastavno, doradu treba i zbog ograničavajučeg određenja logopedske djelatnosti kojim se zanemaruje multidisciplinarnost odnosno kompetencije drugih stručnjaka, te mogućih implicitnih tumačenja referiranjem na točke 1 i 2 ovog očitovanja a s ciljem isključivosti djelovanja sustručnjaka. Konačno, dorada je potrebna i zbog neusklađenosti s drugim zakonima i Ustavom RH. Dodatno, usklađivanje sa standardom zanimanja Logoped/Logopedinja koji ne zanemaruje suradnju i postojanje sustručnjaka poboljšalo bi kvalitetu ovog zakonskog prijedloga. Zakon o logopedskoj djelatnosti donesen u ovakvom obliku otvara prostor za različite interpretacije i ograničavajuća tumačenja, potrebu za izmjenama pa čak i pokretanje postupka ocjene ustavnosti i zakonitosti.\n\nDoc. dr. sc. Diana Tomić\nPredstojnica Katedre za primijenjenu fonetiku\nVoditeljica Centra za obrazovanje nastavnika Filozofskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu\nKoordinatorica za implementaciju Hrvatskog kvalifikacijskog okvira na Filozofskom Fakultetu Sveučilišta u Zagrebu"]
[135,"MARIJA PRESEČKI ZMAJLOVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Brisati izraz ISKLJUČIVO u rečenici “Kao glavno obilježje poremećaja iz spektra autizma označava se upravo poremećaj u području komunikacije, što pripada u područje djelovanja isključivo magistara logopedije”.\n\nNavedeni iskaz oblikovati u duhu suvremenih spoznaja i težnji transdisciplinarnih i interdisciplinarnih timova stručnjaka, npr.: “Kao jedan od 3 glavna obilježja poremećaja iz spektra autizma označava se poremećaj u području komunikacije, što pripada i u područje djelovanja magistara logopedije kao formalnih ili neformalnih članova transdisciplinarnih timova stručnjaka uključenih u kompleksnu (re)habilitaciju osoba s poremećajem iz spektra autizma.”"]
[136,"MARIJA PRESEČKI ZMAJLOVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Pozdravljam donošenje zakona o logopedskoj djelatnosti kako bi se ista regulirala na radost kolega logopeda, no prvenstveno višestruku korist brojnih korisnika logopedskih postupaka u različitim organizacijskim oblicima obavljanja logopedske djelatnosti. \n\nIzraz ISKLJUČIVO u rečenici “Kao glavno obilježje poremećaja iz spektra autizma označava se upravo poremećaj u području komunikacije, što pripada u područje djelovanja isključivo magistara logopedije” smatram neprihvatljivim. Isti je potrebno brisati, a iskaz oblikovati u duhu suvremenih spoznaja i težnji transdisciplinarnih i interdisciplinarnih timova stručnjaka. Predlažem promjenu spornog teksta u “Kao jedan od 3 glavna obilježja poremećaja iz spektra autizma označava se poremećaj u području komunikacije, što pripada i u područje djelovanja magistara logopedije kao formalnih ili neformalnih članova transdisciplinarnih timova stručnjaka uključenih u kompleksnu (re)habilitaciju osoba s poremećajem iz spektra autizma.”\nSve manje od navedenog, u nepovoljan položaj stavlja druge sustrucnjake, a naročito edukacijske rehabilitatore koji su nezamjenjivi članovi timova stručnjaka koji pružaju kompleksne (re)habilitacijske postupke u različitim sustavima. Ne zaboravimo kako je edukacijsko-rehabilitacijska djelatnost regulirana Zakonom o edukacijsko-rehabilitacijskoj djelatnosti još 2011. godine! \n\nVažno je istaknuti i kako HKO propisani standard zanimanja za djelatnost edukacijske rehabilitacije definira kako je zadaća edukacijskog rehabilitatora \"Objasniti odstupanja od tipičnog razvoja u motoričkom, senzornom, spoznajom, komunikacijskom, emocionalnom i socijalnom funkcioniranju\" i \"Kreirati i provesti procjenu razvojnih miljokaza, funkcioniranja i potreba za podrškom (na području motoričkog, senzornog i spoznajnog razvoja, učenja, komunikacije, socijalnih i emocionalnih vještina) za ciljanu populaciju.\"\n\nMarija Presečki Zmajlović, mag.rehab.educ."]
[137,"HRVATSKA KOMORA EDUKACIJSKIH REHABILITATORA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Poštovani,\n\nPrije svega pozdravljamo donošenje Zakona o logopedskoj djelatnosti koji će zasigurno doprinijeti standardizaciji usluga i povećanju profesionalne prepoznatljivosti.\n\nIpak, ograničiti određena područja poput komunikacije i poremećaja iz autističnog spektra na kontrolu jedne struke smatramo zabrinjavajućim; ovakav potez odnosi nas toliko daleko od interdisciplinarnog (i transdisciplinarnog) pristupa kojeg bismo svi zajedno trebali promovirati. Različiti stručnjaci donose jedinstvene perspektive i metode koje su korisne za cjelovito razumijevanje i rješavanje komunikacijskih izazova. Edukacijski rehabilitatori unutar svog primarnog obrazovanja, ali i cjeloživotnih usavršavanja dobivaju znanja za rad u područjima koja bi nam ovim Zakonom bila oduzeta.\n\nTakođer, u komentarima se može uočiti da pojedini logopedi i dalje preferiraju termin multidisciplinarni rad u kontekstu timskog pristupa. Podsjetimo se kako područje rada s djecom s teškoćama u razvoju, osobama s invaliditetom ili složenim zdravstvenim stanjima zahtijeva više od jednostavne primjene znanja iz različitih disciplina. Interdisciplinarni i transdisciplinarni pristupi omogućavaju timovima objedinjavanje različitih perspektiva i stručnosti, čime se ostvaruje dublje razumijevanje potreba korisnika, a istovremeno se osigurava sveobuhvatna i učinkovita podrška koja obuhvaća sve aspekte njihovog razvoja i dobrobiti (Dillon i sur, 2021). Osim toga, ključno je istaknuti značaj definiranja zajedničkih ciljeva i implementacije holističkog pristupa u profesionalnom radu.\n\nKao Povjerenstvo za stručna pitanja i trajno usavršavanje, ističemo kao potencijalni problem i daljnji poticaj stručnjaka za stručno usavršavanje: ovaj prijedlog može smanjiti motivaciju drugih stručnjaka za daljnje usavršavanje u navedenim područjima, što bi dugoročno moglo smanjiti kvalitetu usluga koje se nude korisnicima. \n\nS obzirom na ove točke, smatramo kako je važno poticati otvorenu raspravu i suradnju među stručnjacima različitih profila kako bi se osiguralo da svi korisnici dobivaju najbolju moguću podršku i pomoć.\n\nPoštovani kolege, u suprotnom – nećemo dospjeti daleko kao stručnjaci, a naši korisnici i njihove obitelji su ti koji će osjetiti najviše posljedica ovakvog pristupa.\n\nPovjerenstvo za stručna pitanja i trajno usavršavanje pri Hrvatskoj komori edukacijskih rehabilitatora"]
[138,"PRAVOBRANITELJ ZA OSOBE S INVALIDITETOM","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Pravobranitelj za osobe s invaliditetom podržava donošenje Zakona o logopedskoj djelatnosti, međutim, u skladu s ovlastimapropisanim Zakonom o pravobranitelju za osobe s invaliditetom (Narodne novine, broj 107/07) skrenuli bi pozornost na potrebu sveobuhvatnijeg pristupa u dijagnostici, terapiji i  liječenju govorno-jezičnih, slušnih, komunikacijskih teškoća djece s teškoćama u razvoju i suradnje sa srodnim strukama. Naime, Konvencija o pravima osoba s invaliditetom (Narodne novine - Međunarodni ugovori, broj 06/07, 03/08, 05/08; u daljnjem tekstu: Konvencija), kao pravno obvezujući dokument za Republiku Hrvatsku, a koji je iznad zakona, prepoznaje i naglašava važnost rane intervencije kao i multidisciplinarne procjene individualnih potreba djeteta s teškoćama u razvoju kao i osobe s invaliditetom.  „….države stranke će organizirati, ojačati i proširiti sveobuhvatne usluge i programe osposobljavanja i rehabilitacije, posebice na području zdravstva, zapošljavanja, obrazovanja i socijalnih usluga, na način da: a) usluge i programi osposobljavanja i rehabilitacije započnu u najranijoj mogućoj fazi i budu temeljeni na multidisciplinarnoj procjeni individualnih potreba i jačih strana osobe“ (čl. 26. Konvencije: Pravo na osposobljavanje i rehabilitaciju), a što sve utječe na realizaciju prava na zdravlje (čl. 25. Konvencije).\nRepublika Hrvatska je potpisnica Konvencije te se dužna rukovoditi njenim odredbama kojima je djeci s teškoćama u razvoju i osobama s invaliditetom potrebno omogućiti maksimalno uživanje svih temeljenih ljudskih prava, od kojih je svakako pravo na zdravlje, jedno od najvažnijih. Priznavanjem doprinosa i drugih stručnjaka srodnih struka poput edukacijskih rehabilitatora, fonetičara rehabilitatora, liječnika-specijalista otorinolaringologije/subspecijalista audiologije i fonijatrije, specijalista neurologije te mnogih drugih fonetičara, a koje struke se također bave sluhom i slušanjem, glasom, govorom, jezikom i komunikacijom djece s teškoćama u razvoju kao i osobama s invaliditetom, medicinska usluga bila bi sveobuhvatnija. Slijedom navedenog i s obzirom na samu ulogu stručnjaka sa srodnih područja logopedije u rehabilitaciji djece s teškoćama u razvoju kao i osoba s invaliditetom te njihovo sudjelovanje i važnost u realizaciji prava na zdravlje, ali i obveze Republike Hrvatske preuzete Konvencijom o potrebi multidisciplinarne procjene individualnih potreba svake osobe, predlažemo da se zakonom regulira i njihov status i uloga u rehabilitaciji govorno-glasovnih oštećenja."]
[139,"RENATA KUBELKA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","SEKCIJA EDUKACIJSKIH REHABILITATORA PREDŠKOLSKOG ODGOJA\n\nSporna rečenica u Nacrtu: „Kao glavno obilježje poremećaja iz spektra autizma označava se upravo poremećaj u području komunikacije, što pripada u područje djelovanja ISKLJUČIVO magistara logopedije.“\nSporna riječ unutar rečenice: ISKLJUČIVO\nObjašnjenje: Magistri logopedije nisu jedini stručnjaci koji su kompetentni u području komunikacije, kao niti u području poremećaja iz spektra autizma. Edukacijski rehabilitatori (magistri edukacijske rehabilitacije) kompetentni su u području komunikacije, kao i u području poremećaja iz spektra autizma.\n\nArgument 1: Standard zanimanja edukacijskog rehabilitatora (izvor: Hrvatski kvalifikacijski okvir, https://hko.srce.hr/registar/standard-zanimanja/\ndetalji/358).\nKompetencije koje posjeduje edukacijski rehabilitator, a odnose se na područje komunikacije:\n„Objasniti odstupanja od tipičnog razvoja u motoričkom, senzornom, spoznajom, KOMUNIKACIJSKOM, emocionalnom i socijalnom funkcioniranju“\n„Kreirati i provesti procjenu razvojnih miljokaza, funkcioniranja i potreba za podrškom (na području motoričkog, senzornog i spoznajnog razvoja, učenja, KOMUNIKACIJE, socijalnih i emocionalnih vještina) za CILJANU POPULACIJU“\nNastavno na „ciljanu populaciju“ prilažem navod koji nabraja tko sve čini ciljanu populaciju edukacijskog rehabilitatora:\n„CILJANA POPULACIJA edukacijskog rehabilitatora su djeca s neurorazvojnim čimbenicima rizika i simptomima rizika; djeca, mladi i odrasle osobe s: intelektualnim teškoćama, teškoćama učenja, ADHD-om, POREMEĆAJEM IZ SPEKTRA AUTIZMA (PSA), višestrukim teškoćama, motoričkim poremećajima, kroničnim bolestima, teškoćama vizualne percepcije; slijepa, slabovidna i gluhoslijepa djeca, mladi i odrasli; kao i njihovo okruženje.“\nIz navedenoga evidentno je kako se područjem komunikacije kod djece, mladih i odraslih s dijagnozom poremećaja iz spektra autizma (kao i svim ostalim navedenim dijagnozama i teškoćama) bave i edukacijski rehabilitatori.\n\nArgument 2: Kolegiji koje edukacijski rehabilitatori imaju tijekom svog studija na Edukacijsko-rehabilitacijskom fakultetu u Zagrebu (ERF), a iz kojih je jasno kako stječu kompetencije o poremećaju iz spektra autizma. Na navedenim kolegijima edukacijski rehabilitatori stječu znanja i o komunikaciji osoba s navedenom dijagnozom.\nTijekom prijediplomskog studija edukacijski rehabilitatori imaju sljedeće kolegije koji se izravno bave tematikom poremećaja iz spektra autizma: „Razvoj osoba s poremećajem iz autističnog spektra“ i „Poučavanje osoba s poremećajima iz autističnog spektra“ (izvor: mrežna stranica ERF-a, https://www.erf.unizg.hr/studiji/prijediplomski_\nstudiji/rehabilitacija)\nTijekom diplomskog studija na modulu Inkluzivne edukacije i rehabilitacije edukacijski rehabilitatori imaju sljedeće kolegije koji se izravno bave tematikom poremećaja iz spektra autizma: „Programiranje u radu s osobama s poremećajem iz autističnog spektra I“ i „Programiranje u radu s osobama s poremećajem iz autističnog spektra II“ (izvor: mrežna stranica ERF-a, https://www.erf.unizg.hr/studiji/diplomski_studi\nji/edukacijska_rehabilitacija)\n\nArgument 3: Dva kolegija koje edukacijski rehabilitatori imaju tijekom svog studija na Edukacijsko-rehabilitacijskom fakultetu u Zagrebu (ERF), a iz čijih samih naziva je već evidentno kako edukacijski rehabilitatori stječu kompetencije o komunikaciji tijekom svog studija.\nTijekom prijediplomskog studija edukacijski rehabilitatori imaju kolegij naziva „Komunikacija osoba oštećena vida“ (izvor: mrežna stranica ERF-a, https://www.erf.unizg.hr/studiji/prijediplomski_\nstudiji/rehabilitacija)\nTijekom diplomskog studija na modulu Oštećenja vida edukacijski rehabilitatori imaju kolegij istog naziva kao i na prijediplomskom studiju „Komunikacija osoba oštećena vida“ na kojem dodatno nadograđuju kompetencije stečene na istoimenom kolegiju s prijediplomskog studija. (izvor: mrežna stranica ERF-a, https://www.erf.unizg.hr/studiji/diplomski_studi\nji/edukacijska_rehabilitacija)\n\n\nZaključak: Neosporivo je kako i magistri logopedije posjeduju kompetencije u navedenom području te ih iznimno cijenimo kao sustručnjake i vidimo kao važne partnere u suradnji. Smatramo kako je bitno u Zakonu istaknuti njihovu ulogu i važnost u navedenom području te podržavamo kolege logopede u zakonskoj regulaciji logopedske djelatnosti s ciljem zaštite iste. Međutim, sporna riječ „isključivo“ potaknula nas je na zaštitu edukacijsko-rehabilitacijske djelatnosti. Nije profesionalno niti kolegijalno pokušavati ograničiti rad druge struke koja posjeduje kompetencije u istom području djelovanja. Također, pokušaji ograničavanja rada druge struke (u ovom slučaju edukacijskih rehabilitatora) mogu imati znatne negativne posljedice na ciljanu populaciju (u ovom primjeru djecu, mlade i odrasle s dijagnozom poremećaja iz spektra autizma). Iz navedenih argumenata proizlazi zaključak kako se područjem (poremećaja) komunikacije, a naročito kod osoba s dijagnozom poremećaja iz spektra autizma ne bave ISKLJUČIVO magistri logopedije. Navedena sporna rečenica u Nacrtu zanemaruje sve kompetencije u tom području koje imaju magistri edukacijske rehabilitacije, a koje su jasno navedene u standardu zanimanja edukacijskog rehabilitatora. Vjerujemo i nadamo se kako su magistri logopedije spremni na transdisciplinarnu suradnju (koja je poželjna i nužna kod tako kompleksnih i slojevitih područja kao što su područje komunikacije i poremećaja iz spektra autizma) te prepoznavanje i uvažavanje ostalih struka i njihovih kompetencija. Zajednički i  nadopunjavanjem iz različitih gledišta možemo više, bolje i kvalitetnije pružati podršku ciljanim populacijama, a među kojima su i osobe s dijagnozom poremećaja iz spektra autizma.\n\nZavršna misao: Činjenica je kako djeca, mladi i odrasli s najsloženijim komunikacijskim teškoćama (često i s dijagnozom poremećaja iz spektra autizma) najčešće ostaju bez ikakve podrške u sustavu. Odbija ih se jer su „preteški slučajevi“, „tamo se ne bave njima“, „nemaju mjesta za njih“ i sl. To je nažalost realnost. Papir može trpjeti svašta, ali nije u redu da trpe oni kojima je potrebna najviša razina podrške. U takvoj realnosti se pogotovo ne bi trebalo još dodatno ograničavati postojeću podršku onima kojima je najpotrebnija.\n\nPripremila Valentina Kukuruzović, Sekcija edukacijskih rehabilitatora predškolskog odgoja"]
[140,"IVANA ŠIMIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Zakon o logopedskoj djelatnosti u ovom trenutku je nužan jer osigurava da samo kvalitetno obrazovani stručnjaci, koji upotrebljavaju standardizirane dijagnostičke logopedske mjerne instrumente i znanstveno utemeljene terapijske postupke mogu obavljati ovu djelatnost.  Za uspješnost dijagnostike i terapije je presudno cjeloživotno obrazovanje kako bi magistri logopedije bili u tijeku s najnovijim znanstvenim, ali i stručnim spoznajama, što ovaj Zakon i propisuje. Obzirom na ubrzani napredak tehnologije koja je sastavni dio logopedskih usluga, neki dijelovi Zakona zahtijevat će proširivanje i doradu."]
[141,"ANTONIA BLAŽEVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Poštovani,  \n        -  u dijelu II. Nacrta prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti (dalje: Nacrt) Ocjena stanja  i osnovna pitanja koja se trebaju urediti Zakonom te posljedice koje će donošenjem zakona proisteći navodi se: „Magistri logopedije kao stručnjaci za rad u području (re)habilitacije patologije komunikacije (verbalne i neverbalne), glasa, jezika, govora, hranjenja, gutanja i slušanja, svojim kompetencijama stečenim obrazovanjem, jedini[!] omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete da bi se proklamirani svjetski društveni cilj dostigao i na nacionalnoj i lokalnoj razini.“ Ispod se posebno ističe: „Kao glavno obilježje poremećaja iz spektra autizma označava se upravo poremećaj u području komunikacije, što pripada u područje djelovanja isključivo[!] magistara logopedije.“ Tvrdnje da su magistri logopedije jedino, isključivo ili prema najvišem standardu kvalitete obrazovani i kompetentni za (re)habilitaciju osoba s poremećajima govora, glasa, jezika, slušanja, komunikacije, odnosno za pružanje zdravstvenih usluga u navedenom području na najvišem standardu kvalitete – nisu točne, stoga se traži brisanje istaknutih ([!]) riječi, tj. pojmova „jedini“ i „isključivo“. Prema tome, isključivanje drugih struka i stručnjaka u navedenim područjima nije i ne može biti sredstvo za postizanje cilja „pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete“ niti će ga se na takav način ostvariti, stoga te tvrdnje ne smiju u Zakonu ni stajati.\n         \nPodručje interesa i djelovanja logopedije područje je interesa i djelovanja i drugih, logopediji srodnih struka poput fonetičara rehabilitatora, edukacijskih rehabilitatora itd. koje se s njom, uz svoje posebnosti, preklapaju i isprepliću i na teorijskoj i na praktičnoj razini kao i ona s njima, u manjoj ili u većoj mjeri. Jednako tome, nisu ni sve usluge i djelatnosti koje nude i obavljaju logopedi (navedene u čl. 3., ali i u dijelu II. Nacrta) isključivo u domeni područja logopedske djelatnosti (kako to proizlazi iz određenja/tumačenja danih u čl. 2), nego pripadaju i drugim strukama. Traži se dodavanje stavka kojim će se to jasno istaknuti ili na drugi način razriješiti kako drugi stručnjaci ne bi bili dovedeni u neopravdano nepovoljni položaj.\n\n        - Naime, fonetičari rehabilitatori u okviru sveučilišnoga diplomskog studija Fonetika, smjer Rehabilitacija slušanja i govora koji se izvodi na Filozofskom fakultetu u Zagrebu, stekli su potrebne pedagoške kompetencije i kompetencije u području rehabilitacije slušanja i govora. Ishodi učenja koje sveučilišni magistri edukacije fonetičari rehabilitatori stječu studijskim programom na razini diplomskoga studija specifično u području rehabilitacije slušanja i govora jesu:\nplanirati, provesti i kritički analizirati individualnu i grupnu rehabilitaciju ovisno o vrsti i stupnju slušnog oštećenja i govornog poremećaja primjenom Verbotonalne metode; razlikovati suvremene klasifikacije govorno-jezičnih poremećaja i analizirati različite vrste odstupanja od urednog govorno-jezičnog razvoja; identificirati zakonitosti audiološke obrade i interpretirati rezultate kliničkih dijagnostičkih postupaka; provoditi funkcionalnu dijagnostiku sluha i slušanja; procijeniti osnovne tehničke karakteristike i primijeniti uređaje koji se koriste u dijagnostici i rehabilitaciji sluha i slušanja; integrirati znanja s područja audiološke obrade, kliničkih dijagnostičkih postupaka i funkcionalne dijagnostike; preporučiti izbor određenih slušnih pomagala i pratiti njihovu uporabu; pripremiti i provoditi program rehabilitacije slušanja i govora ovisno o dobi, oštećenju i pomagalu korisnika; pripremiti, provesti i evaluirati postupak fonetske korekcije u materinskom ili u stranom jeziku; primijeniti verbotonalnu metodu u rehabilitaciji slušanja i govora i u učenju stranih jezika; kreirati i razvijati usluge i proizvode namijenjene klijentima/korisnicima ili drugim stručnjacima na temelju teorija i metoda društvenih i humanističkih znanosti; stručno argumentirati primjenu rehabilitacijskih postupaka; primijeniti suvremene znanstvene spoznaje na planiranje i provedbu rehabilitacijskih postupaka slušanja i govora (http://theta.ffzg.hr/ECTS/Studij/Index/1161). \n\nU Registru HKO-a propisan je standard zanimanja fonetičara/fonetičarke (razina HKO-a 7.1.sv., EQF-a 7), „stručnjaka za proučavanje, poučavanje i vježbanje govora u najširem smislu. (...) stručnjaka koji se govorom može baviti na najširim humanističkim temeljima i s razumijevanjem čovjeka u cjelini. Nužan je stručnjak koji može osigurati kvalitetnije govorno komuniciranje i stoga kvalitetniji život, kako u estetskom tako i u zdravstvenom[!] smislu, što su dva temeljna područja profesionalnog djelovanja fonetičara. Fonetičar je stručnjak koji ima znanja za cjelovito neuralno, kognitivno, biomehaničko i akustičko razumijevanje govornoga procesora, a s obzirom na dvopredmetnost svoga obrazovanja, može sagledati u kontekstu drugih humanističkih i društvenih disciplina (...). Takav stručnjak za govor jedinstven je na hrvatskom tržištu i nužan zbog sve složenijih uvjeta u kojima se govorna komunikacija odvija“, gdje su navedeni skupovi kompetencija i ključni poslovi zanimanja fonetičar (https://hko.srce.hr/registar/standard-zanimanja\n/detalji/542). \n\n       -  Fonetičari razvijaju i njeguju vlastiti pristup i metodologiju rehabilitaciji slušanja i govora oslanjajući se na verbotonalne principe, tj. na (znanstveno utemeljene) doprinose te naslijeđe akademika, lingvista i fonetičara Petra Guberine, utemeljitelja verbotonalnoga sistema i Poliklinike SUVAG. Taj isti akademik osnivač je i Zavoda za fonetiku (1954.) te kasnije diplomskoga (1965.) i doktorskoga (1961.) studija fonetike. U temeljima je verbotonalne metode shvaćanje potrebe za holističkim, tj. sveobuhvatnim pristupom pojedincu u rehabilitaciji slušanja i govora, suradnji stručnjaka različitih struka te integraciji njihovih znanja u jedinstveni pristup i teoriju. Rehabilitacija ranjivih skupina, tj. osoba s poteškoćama komunikacije, glasa, govora, jezika, slušanja i dr. treba se temeljiti na interdisciplinarnosti i transdisciplinarnosti kako bi se optimalno zadovoljile potrebe korisnika zdravstvenih usluga i tako unaprijedili njihovi ishodi, što ovaj Nacrt ne prepoznaje i ne uvažava neutemeljeno svojatajući (npr. „jedino“, „isključivo“) jedno cijelo područje koje je predmet interesa i rada i drugih struka. \n\n       -  U skladu sa Zakonom o zdravstvenoj zaštiti u čl. 155. st. 2. fonetičari i logopedi (uz druge stručnjake nezdravstvenoga usmjerenja poput nutricionista, biologa u zdravstvu, kliničkih psihologa, medicinskih fizičara itd.) na istom su mjestu prepoznati kao zdravstveni radnici „ako obavljaju zdravstvenu djelatnost u procesu dijagnostike i liječenja“. Evidentno je kako se stručnost fonetičara za rad u zdravstvenom sustavu ne dovodi u pitanje. Fonetičari u skladu sa svojim kompetencijama provode i funkcionalnu dijagnostiku sluha i slušanja, koja je sastavni i neodvojivi dio rehabilitacije, te, među ostalim, imaju nezamjenjivu ulogu u rehabilitaciji osoba sa slušnim poteškoćama. U Nacrtu se tako i navodi: „Sukladno Zakonu o zdravstvenoj zaštiti (...) logopedija je zdravstvena djelatnost, a logopedi se smatraju zdravstvenim radnicima.“ Logopedska se djelatnost provodi u okviru djelatnosti zdravstva, odgoja i obrazovanja i socijalne skrbi, u privatnim praksama i u znanosti, a prema Pravilniku o znanstvenim i interdiscisplinarnim područjima, poljima i granama te umjetničkom području, poljima i granama (NN 3/2023), logopedija spada u područje društvenih! znanosti. Nadalje, u Pravilniku o mjerilima za pružanje socijalnih usluga fonetičari rehabilitatori prepoznati su kao stručni radnici, tj. rehabilitatori slušanja i govora te u Državnom pedagoškog standardu predškolskog odgoja i naobrazbe (dalje: DPS), konkretno u čl. 36. DPS-a kao „Stručni radnici u dječjem vrtiću koji provode programe za djecu s teškoćama i u posebnim ustanovama“ previđaju se i „fonetičari za djecu s oštećenjem sluha i oštećenjem govora“. Čl. 55. Ustava glasi: „Svatko ima pravo na rad i slobodu rada“ i „Svatko slobodno bira poziv i zaposlenje i svakomu je pod jednakim uvjetima dostupno svako radno mjesto i dužnost“. Onemogućavanje rada i pristupa tržištu rada struci fonetičara rehabilitatora u skladu sa stečenom kvalifikacijom grubo je kršenje njihova ustavnoga prava na rad. Takvo ograničavanje nije opravdano jer nema stvarnu, opravdanu i legitimnu osnovu. Podsjećam i na Opću deklaraciju o ljudskim pravima u kojoj se navodi da „Svako ima pravo na rad, na slobodan izbor zaposlenja, na pravične i povoljne uvjete rada i na zaštitu[!] od nezaposlenosti“ (čl. 23. st. 1) te na čl. 15. st. 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima kako slijedi: „Svatko ima pravo na rad i na obavljanje slobodno izabranog ili prihvaćenog zanimanja.“\n\n        - U konačnici, Nacrt u njegovu trenutnom obliku negira mogućnost (su)postojanja struka koje s logopedijom dijele određena područja interesa i djelovanja, tako i njihove kompetencije stečene obrazovanjem. Tvrdnje i implikacije iz kojih proizlazi da su magistri logopedije jedino i isključivo kvalificirani za prevenciju, probir, dijagnostiku, (re)habilitaciju, savjetovanje i dr. u području patologije glasa, govora, jezika, slušanja, komunikacije itd. (zanemarujući fonetičare rehabilitatore, otorinolaringologe, subspecijaliste audiologije i fonijatrije, edukacijske rehabilitatore i druge) te da jedini prema najvišem standardu kvalitete pružaju zdravstvene usluge u navedenim područjima nisu točne. Takva isključivost ni ne pridonosi ostvarenju cilja, tj. pružanju „zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete da bi se proklamirani svjetski društveni cilj dostigao i na nacionalnoj i lokalnoj razini“. Isključivanje sustručnjaka iz područja (re)habilitacije patologije komunikacije, glasa, govora, jezika, slušanja ili potencijalno prevencije, probira, dijagnostike, savjetovanja i dr. u suprotnosti je sa suvremenim i znanstvenim stremljenjima i spoznajama, s drugim pravnima aktima, s načelom sveobuhvatnosti i dostupnosti zdravstvene zaštite te nije na dobrobit korisnika usluge, tako ni u interesu javnoga zdravlja. Takva isključivost nije ni primjerena ni nužna za ostvarenje tog cilja, jer nije ni utemeljena, i kontraproduktivna je.\nOstaje nadati se da sporni dijelovi Nacrta, ovdje isticani, nisu posljedica stavljanja vlastitih, partikularnih interesa iznad općih u želji za monopolom nad tržištem rada, nego nepostojanjem predodžbe odnosno postojanjem pogrešne predodžbe o kompetencijama drugih profesija (poput profesije fonetičara rehabilitatora).\n\nS poštovanjem!\nAntonia Blažević"]
[142,"LUCIJA ŠKUGOR","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Pozdravljam napore da se zakonski regulira logopedska djelatnost što će doprinijeti ujednačavanju standarda pri pružanju logopedskih usluga. Međutim, kao što se može vidjeti iz brojnih drugih komentara kolega edukacijskih rehabilitatora kao i drugih sustručnjaka koji se bave djecom s teškoćama u razvoju, sporan je navod da je \"glavno obilježje poremećaja iz spektra autizma upravo poremećaj u području komunikacije, što pripada u područje djelovanja ISKLJUČIVO magistra logopedije\". Naglašavanje isključive važnosti jedne profesije u radu s djecom s teškoćama u razvoju i razvojnim odstupanjima zanemaruje potrebu za inter/transdisciplinarnom suradnjom koja predstavlja temelj suvremenog pristupa ranoj intervenciji i razvojnim teškoćama, s potencijalnim trajnim negativnim posljedicama na ovu populaciju i njihove obitelji. S toga, imam potrebu naglasiti kako je u području procjene i poticanja komunikacije važno priznavanje uloge tima stručnjaka!\nNeosporno je kako magistri logopedije posjeduju kompetencije u navedenom području, međutim, iz perspektive edukacijskog rehabilitatora imam potrebu naglasiti slijedeće:\nZakon o edukacijsko-rehabilitacijskoj djelatnost (NN18/22) u kojem je navedeno što edukacijsko-rehabilitacijska djelatnost obuhvaća i podrazumijeva\nStandard zanimanja- Edukacijski rehabilitator/Edukacijska rehabilitatorica (https://hko.srce.hr/registar/standard-zanimanja\n/detalji/358 ) \n Standard kvalifikacije - Sveučilišni magistar/sveučilišna magistra edukacijske rehabilitacije (https://hko.srce.hr/registar/standard-kvalifika\ncije/detalji/423 ) \nIz navedenih dokumenata vidljiva je uloga edukacijskih rehabilitatora kao važnih stručnjaka u području procjene i poticanja komunikacije koji pridonose dinamičnom razumijevanju komunikacije, implementirajući njezine socijalne, emocionalne, kognitivne i akademske aspekte. \nKako je istaknula kolegica Dežmar, korištenjem fleksibilnijeg i inkluzivnijeg jezika možemo bolje zadovoljiti potrebe svih osoba s kojima radimo i potaknuti bolju suradnju među stručnjacima."]
[143,"DINA DEŽMAR","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Poštovani,\n\nKao što se može vidjeti iz brojnih drugih komentara, sporna je izjava u ovom prijedlogu Zakona koja navodi da je \"glavno obilježje poremećaja iz spektra autizma upravo poremećaj u području komunikacije, što pripada u područje djelovanja isključivo magistara logopedije\". U 21. stoljeću, kada suvremeni pristupi ranoj intervenciji i razvojnim teškoćama, uključujući poremećaj iz spektra autizma, naglašavaju partnerstvo i suradnju s obiteljima, kao i s drugim stručnjacima, te obitelji usmjeren i transdisciplinarni pristup, ovakva tvrdnja djeluje pomalo apsurdno. Posebno je problematična upotreba pojma \"isključivo\", koji u ovom kontekstu strši i nameće se kao nerazuman. Nejasno je iz kojih razloga i s kojom svrhom je korišten.\n\nRazgovarajući s kolegama logopedima, rečeno mi je kako smo svi pogrešno shvatili intenciju iza napisanog te da nije bila namjera tvrditi kako je područje komunikacije isključivo u domeni logopeda. Međutim, i uz prihvaćanje mogućeg nesporazuma u interpretaciji, činjenica da postoji veliki broj komentara koji ukazuju na problematičnost članka jasno pokazuje da nešto u njemu \"ne štima\". Upotreba riječi \"isključivo\" može ograničiti naše razmišljanje i mogućnosti za uspjeh. Korištenjem fleksibilnijeg i inkluzivnijeg jezika možemo bolje zadovoljiti potrebe svih osoba s kojima radimo i potaknuti bolju suradnju među stručnjacima.\n\nViše od 20 godina rada i iskustva u području edukacijske rehabilitacije, u kojem su logopedi uvijek bili ključni članovi tima, potvrđuje da uspjeh djece i njihovih obitelji proizlazi isključivo iz timskog rada i suradnje. Umjesto da ulazimo u rasprave o tome koje je čije područje djelovanja, bilo bi daleko korisnije za obitelji djece s teškoćama da svi prihvatimo složenost i višeslojnost rada s neurorizičnom djecom i djecom s teškoćama. Ovaj rad može biti uspješan samo kada stručnjaci iz različitih područja rade zajedno i surađuju.\n\nPozdravljam napore da se zakonski regulira logopedska djelatnost i vjerujem da će se u konačnici nadići profesionalne i osobne \"isključivosti\". U duhu transdisciplinarnosti, moramo raditi zajedno kako bismo osigurali najbolju podršku djeci i obiteljima. Naglašavanje isključive važnosti jedne profesije, poput logopedije, zanemaruje potrebu za zajedničkim radom i suradnjom svih stručnjaka. Upravo transdisciplinarna suradnja donosi najbolje rezultate u tretmanu i podršci obiteljima djece s neurorizicima i teškoćama u razvoju.\n\nDina Dežmar, spec.rehab.educ.\nSpecijalistica rane intervencije u edukacijskoj rehabilitaciji, psihoterapeutkinja\nTim za ranu intervenciju\nSpecijalna bolnica za ortopediju i rehabilitaciju \"Martin Horvat\" Rovinj - Rovigno\nČlanica UO Hrvatske komore edukacijskih rehabilitatora"]
[144,"IVANA ŠEHTL","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Pitajte roditelje djece s autizmom KOLIKO kolega logopeda je bilo voljno raditi s njihovom djecom i koliko ih se osjecalo kompetentnima za to podrucje. Zelite li terapijsku dostupnost svesti na tri kabineta u gradu Zagrebu? Da ne pricamo o ostatku zemlje. Tvrditi iskljucivost logopedske nadleznosti za podrucje komunikacije velika je nepravda koja se nanosi ostalim strukama, posebice u vremenima u kojima je jasno da je holisticnost pristupa i suradnja razlicitih strucnjaka jedini put uspjesnoj habilitaciji svake osobe s teskocom."]
[145,"DIANA TOMIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Sveučilište u Zagrebu, Filozofski fakultet, Odsjek za fonetiku, Katedra za primijenjenu fonetiku (predstojnica), voditeljica Diplomskog studija fonetike - smjer Rehabilitacija slušanja i govora\n\nPoštovani!\n\nU ovom prijedlogu nacrta Zakona o logopedskoj djelatnosti postoje znanstvo neprecizna a slijedom toga neutemeljena određenja pojmova, neusklađenosti sa hrvatskom pravnom regulativom a sam je  prijedlog ograničavajući za različite struke. Takav zaključak proizlazi iz tri mjesta (u nastavku: istaknute točke 1 do 3 u ovom očitovanju) u Nacrtu prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti navedenih u dijelu II. Ocjena stanja i osnovna pitanja koja se trebaju urediti zakonom te posljedice koje će donošenjem zakona proisteći. Neutemeljene i zakonski neusklađene točke se dalje impliciraju u člancima 1 do 4 samog prijedloga nacrta Zakona zbog referiranja na pojmove iz dijela II.\nTa mjesta su: \n1. Određenju magistara logopedije kao jedinih stručnjaka koji omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete: Magistri logopedije kao stručnjaci za rad u području (re)habilitacije patologije komunikacije (verbalne i neverbalne), glasa, jezika, govora, hranjenja, gutanja i slušanja, svojim kompetencijama stečenim obrazovanjem, jedini omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete da bi se proklamirani svjetski društveni cilj dostigao i na nacionalnoj i lokalnoj razini.\n2. Isključivo određenje logopedske djelatnosti unatoč zajedničkih aktivnosti i područja s drugim strukama a bez spominjanja te činjenice  i/ili sustručnjaka: Logopedska djelatnost obavlja se u sustavu zdravstva, socijalne skrbi te odgoja i obrazovanja, a uključuje prevenciju, probir, procjenu, dijagnostiku i rehabilitaciju (terapiju): poremećaja predverbalne, verbalne i neverbalne komunikacije, jezika (usmenog i pisanog, jednojezičnih i višejezičnih govornika), govora i glasa nastalih uslijed različitih uzroka, poremećaja oralno-laringealnih funkcija (hranjenja i gutanja) i srodnih poremećaja, poremećaja verbalne i/ili neverbalne komunikacije u osoba s invaliditetom i djece s teškoćama u razvoju (intelektualnim teškoćama, cerebralnom paralizom i kroničnim bolestima, sljepoćom i slabovidnošću, oštećenjem sluha, poremećajima iz spektra autizma, emocionalnim teškoćama), pružanje usluga funkcionalne dijagnostike slušanja, (re)habilitacije slušanja/ jezika/govora te pružanje savjetodavnih usluga osobama oštećena sluha i njihovim obiteljima, procjenu složenih komunikacijskih potreba te odabir i uporabu metoda potpomognute komunikacije i primjerenih oblika asistivne tehnologije te davanje prijedloga vezanih uz individualizaciju odgojno-obrazovnog procesa djece s poremećajima u području komunikacije, glasa, jezika, govora i slušanja. Područja rada (radna mjesta) magistara logopedije ne utječu na postupke logopeda koji su uvijek u funkciji prevencije, probira, dijagnostike (i posljedično pisanja nalaza i postavljanja dijagnoze) i terapije/(re)habilitacije osoba s verbalnim i/ili neverbalnim komunikacijskim poremećajima.\n3. Određenje poremećaja u području komunikacije - glavnog obilježja poremećaja iz spektra autizma kao područje djelovanja isključivo magistara logopedije zanemarujući pritom prvenstveno edukacijske rehabilitatore i psihologe: Kao glavno obilježje poremećaja iz spektra autizma označava se upravo poremećaj u području komunikacije, što pripada u područje djelovanja isključivo magistara logopedije.\n\nIako Zakon stavlja logopedsku djelatnost u tri sustava, ona se u Nacrtu prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti razrađuje dominantno u sustavu zdravstva a unutar tog sustava  (čl. 8), riječju jedini u prethodno istaknutoj točki 1 ovog očitovanja, ograničava djelovanje sustručnjaka u sustavu zdravstva isključujući druge struke. Sagledano kao cjelovita informacija, zajednički sadržaj točaka 1 i 2 ovog očitovanja otvara prostor interpretaciji odnosno neujednačenim zakonskim tumačenjima o ingerenciji i kompetencijama sustručnjaka. Implicitno se određenja iz spornih mjesta prenose i na druge članke zakona (od 1 do 4) te se tako stvara mogućnost za ograničavanje rada drugih struka. Zakon će, kako navodi članak 1, urediti sadržaj djelatnosti, a ako se djelatnost obavlja u trima sustava otvara se mogućnost tumačenja da su magistri logopedije jedini stručnjaci za obavljanje logopedske djelatnosti ne samo u zdravstvu već i u ostala dva sustava (odgoju i obrazovanju te socijalnoj skrbi), što je dodatno, zbog zajedničkih područja u definiciji logopedske djelatnosti, potencijalno ograničavajuće za sustručnjake. U članku 2 Prijedloga nacrta Zakona određuje se značenje pojmova logopedske dijagnostike, terapije i savjetovanja koji proizlaze iz ranijeg određenja logopedske djelatnosti. To implicira da su navedeni multidisciplinarni nazivi za područja isključivo logopedski.  Iako  se može otvoriti pitanje opravdanosti impliciranih tumačenja, sve prethodno navedeno samo pokazuje da je zakon nejasan, podložan interpretacijama usmjerenim na ograničavanje djelovanja sustručnjaka, te razvojno ograničavajuć, a time i u suprotnosti sa vlastitim sadržajem, konkretnije  sa samom ocjenom stanja. Naime, uz istaknute točke na početku ovog očitovanja, u dijelu o ocjeni stanja  naglašava se rastući broj osoba s govorno-jezičnim i komunikacijskim teškoćama odnosno deficitarnost stručnjaka za iste. Iz toga bi trebao proizaći uključiv te razvojno-usmjeren pristup koji se temelji na multidisciplinarnim spoznajama kao način za poboljšanje trenutnog stanja, što u slučaju ovog Nacrta prijedloga nije tako. \n\nU nastavku očitovanja navodimo konkretne neusklađenosti Nacrta prijedloga zakona sa znanstvenim spoznajama te zakonima.  \nU istaknutoj točki 1 ovog očitovanja određenju stručnosti magistara logopedije stoji da “jedini omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete” . Riječ jedini je znanstveno neutemeljena u određenju stručnosti i  treba je izbaciti budući da se komunikacijom, govorom, jezikom, slušanjem itd. neupitno bave i druge znanstvene discipline, odnosno struke, od kojih je jedna fonetika.\nFonetika je znanost o govoru koja se u suvremenoj znanosti u svijetu razvija od sredine 19. stoljeća. U Hrvatskoj je fonetika u znanosti i visokom obrazovanju institucionalizirana  pred 70 godina kada je akademik Petar Guberina osnovao Zavod za fonetiku (1954.), studij je pokrenut 1965. a Odsjek za fonetiku osnovan 1968. Dvije su područne posebnost Zagrebačke fonetike odnosno hrvatske obrazovne tradicije:  Verbotonalna metoda autora akademika Petra Guberine koja svoju primjenu ima u dijagnostici i rehabilitaciji slušanja i govora, učenju stranih jezika i korekciji izgovora te estetski pristup govoru koji se primjenjuje u javnom i scenskom govoru. Iz toga proizlazi zanimanje fonetičara koje je danas određeno na sljedeći način standardom zanimanja (https://hko.srce.hr/registar/standard-zanimanja\n/detalji/542). To je stručnjak za proučavanje, poučavanje i vježbanje govora u najširem smislu. U vremenu kada govorno pojačano komuniciramo ne samo s ljudskom, nego i s tehnološkom okolinom, govor postaje osnovni alat za rad i kvalitetan život većini ljudi. U takvim uvjetima nužno je postojanje jasno definiranoga stručnjaka koji se govorom može baviti na najširim humanističkim temeljima i s razumijevanjem čovjeka u cjelini. Nužan je stručnjak koji može osigurati kvalitetnije govorno komuniciranje i stoga kvalitetniji život, kako u estetskom smislu tako i u zdravstvenom smislu, što su dva temeljna područja profesionalnog djelovanja fonetičara. Fonetičar je stručnjak koji ima znanja za cjelovito neuralno, kognitivno, biomehaničko i akustičko razumijevanje govornoga procesa, a s obzirom na dvopredmetnost svoga obrazovanja, može sagledati u kontekstu drugih humanističkih i društvenih disciplina (sociologije, pedagogije, različitih filologija i slično). Takav stručnjak za govor jedinstven je na hrvatskom tržištu rada i nužan zbog sve složenijih uvjeta u kojima se govorna komunikacija odvija.\n\nOdređenje magistara logopedije kao stručnjaka koji jedini omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete (istaknuta točka 1) i popis područja logopdske djelatnosti (istaknuta točka 2) te isključiva kompetencija za rad s autističnim osobama (istaknuta točka 3 ovog očitovanja) ukazuju na neusklađenost Nacrta prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti sa najmanje dva zakona te Ustavom.  \n1. Određenje magistara logopedije kao jedinih stručnjaka koji omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete nije u skladu sa Zakonom o zdravstvenoj zaštiti (NN 100/18, 125/19, 147/20, 119/22, 156/22, 33/23, 36/24) u kojem stoji (čl. 155, st. 2) navode, između ostalih, i fonetičari. Imajući na umu definiciju fonetike te kompetencije fonetičara možemo zaključiti da logopedi nisu jedini stručnjaci koji omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete. \n(2) Zdravstveni radnici obrazuju se na medicinskom, dentalnom ili farmaceutsko-biokemijskom fakultetu te drugom visokom učilištu koje izvodi studijski program za zdravstveno zanimanje, kao i na učilištu te srednjim strukovnim školama koje imaju rješenje nadležnog Ministarstva o odobrenju za izvođenje pojedinog nastavnog plana i programa obrazovanja/strukovnog kurikuluma koji je razvrstan u obrazovni sektor u području zdravstva. Zdravstvenim radnicima smatraju se i logopedi, medicinski tehnolozi, biotehnolozi i biomedicinski inženjeri, biolozi u zdravstvu, klinički psiholozi, medicinski fizičari, fonetičari i nutricionisti ako obavljaju zdravstvenu djelatnost u procesu dijagnostike i liječenja. Zdravstveni radnici osposobljavaju se školovanjem u punoj nastavnoj satnici teorijske i praktične nastave, kojom se postižu ishodi učenja i stječu kompetencije.\n\n2. Određenje magistara logopedije kao jedinih stručnjaka koji omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete (točka 1) te područja logopedske djelatnosti (točka 2) uz određenje poremećaja u području komunikacije - glavnog obilježja poremećaja iz spektra autizma kao područje djelovanja isključivo magistara logopedije (točka 3) tumačeno u kontekstu isključivosti Nacrta prijedloga Zakona, nije u skladu ni sa Zakonom o Hrvatskom kvalifikacijskom okviru (NN 22/13, 41/16, 64/18, 47/20, 20/21). U Zakonu o Hrvatskom kvalifikacijskom okviru  u čl. 3 navode se načela i ciljevi HKO-a od kojih ističemo šest načela koja se krše određenjem stručnosti magistara logopedije kao jedinih stručnjaka koji omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu odnosno premećaja u području komunikacije kao područja djelovanja isključivo magistara logopedije te jednodisciplinarnog određenja logopedske djelatnosti:\n– osiguravanje uvjeta za kvalitetno obrazovanje i učenje u skladu s potrebama osobnog, društvenog i gospodarskog razvoja, socijalne uključivosti te ukidanja svih oblika diskriminacije; \n– razvijanje osobne i društvene odgovornosti te primjena demokratskih načela u poštivanju temeljnih sloboda i prava te ljudskog dostojanstva;\n– osiguravanje gospodarskog rasta temeljenog na znanstveno-tehnološkom razvoju; \n–jačanje konkurentnosti hrvatskoga gospodarstva koja se temelji na ljudskim potencijalima; \n– postizanje zapošljivosti, pojedinačne i gospodarske konkurentnosti te usklađenoga društvenog razvoja temeljenog na obrazovanju;\n– očuvanje pozitivnih naslijeđa hrvatske obrazovne tradicije.\n\n3. Konačno, Ustav Republike Hrvatske (56/90, 135/97, 08/98, 113/00, 124/00, 28/01, 41/01, 55/01, 76/10, 85/10, 05/14) u članku 55 navodi da Svatko ima pravo na rad i slobodu rada što bi ovakav Zakon mogao onemogućiti prvenstveno fonetičarima zaposlenim u sustavu zdravstva, suprotno Zakonu o zdravstvenoj zaštiti čl. 155, a mogućim implicitnim tumačenjima i u drugim sustavima u kojima se obavlja logopedska djelatnost, te drugim stručnjacima poput psihologa i edukacijskih rehabilitatora.\n\nTakođer, sam popis aktivnosti i područja uključenih u logopedsku djelatnost (istaknuta točka 2 ovog očitovanja) dodatni je argument da magistri logopedije nisu jedini stručnjaci (točka 1) za pružanje usluga u zdravstvu, odnosno implicitno za prevenciju, probir, procjenu, dijagnostiku i rehabilitaciju. Ponavljamo, navedena su područja i aktivnosti multidisciplinarna, uključuju brojne i različite stručnjake od kojih spominjemo tek neke: otorinolaringologe različitih subspecijalizacija - audiologe, fonijatre;  psihologe odnosno kliničke psihologe; edukacijske rehabilitatore te fonetičare. Ističemo ona područja u određenju logopedske djelatnosti koja ulaze u područje stručnosti fonetičara određeno spomenutim standardom zanimanja: poremećaji govora i glasa nastalih uslijed različitih uzroka, poremećaje verbalne i/ili neverbalne komunikacije u osoba s invaliditetom i djece s teškoćama u razvoju – konkretno s oštećenjem sluha; pružanje funkcionalne dijagnostike slušanja;  (re)habilitacije slušanja/ jezika/govora te pružanje savjetodavnih usluga osobama oštećena sluha i njihovim obiteljima. \n\nSlične argumente navode i ostali sustručnjaci u ovom e-savjetovanju, primjerice Hrvatska komora edukacijskih rehabilitatora, Udruga ASK ili edukacijski rehabilitatori pojedinačno osvrćući se na točku 3 u ovom očitovanju i riječ isključivo, a navodeći, uz brojne druge izvore, i standard zanimanja iz kojeg se vide kompetencije za rad s osobama s komunikacijskim poteškoćama. \n\nKao dodatni argument donosimo mišljenje prof. dr. sc. Roberta Trotića prim. dr. med. predsjednika Europske federacije audioloških društava dostupno na sljedećoj poveznici https://ffzghr-my.sharepoint.com/:b:/g/personal/\ndtomic_m_ffzg_hr/Efe1qIpQM05MmMYPfCiYYw8BbLupKf3\nTsSltjeyJ5IWcjA?e=R2HyQf. \n\nSam standard zanimanja logopeda/logopedinje (https://hko.srce.hr/registar/standard-zanimanja\n/detalji/419) na nekoliko mjesta navodi suradnju sa sustručnjacima, za razliku od definicije logopedske djelatnosti u Prijedlogu Zakona o logopedskoj djelatnosti: Logoped/logopedinja obavlja poslove prevencije, probira, trijaže, procjene i dijagnostike te intervencije (terapije/podrške/habilitacije/rehabilitacije), savjetovanja, osvještavanja, edukacije, superviziranja i mentoriranja, usmjeravanja/upućivanja drugim stručnjacima, profesionalnoga zastupanja korisnika i njihovih obitelji, suradnje s drugim stručnjacima, administriranja i rukovođenja, sudjeluje u stvaranju zakonske regulative povezane s profesijom, te provodi znanstvena i stručna istraživanja.\n\n\nZaključno, Nacrt prijedloga  Zakona o logopedskoj djelatnosti treba temeljitu doradu. Prije svega treba utvrditi je li to Zakon o logopedskoj djelatnosti ili Zakon o logopedskoj djelatnosti u zdravstvu. Također, treba promijeniti pristup izradi zakona koji se temelji na isključivosti sustručnjaka konkretnim izmjenama tako da se izbace riječi jedini i isključivo (istaknute točke 1 i 3 ovog očitovanja) u dijelu II. Ocjena stanja i osnovna pitanja koja se trebaju urediti zakonom te posljedice koje će donošenjem zakona proisteći. Nastavno, doradu treba i zbog ograničavajučeg određenja logopedske djelatnosti kojim se zanemaruje multidisciplinarnost odnosno kompetencije drugih stručnjaka, te mogućih implicitnih tumačenja referiranjem na točke 1 i 2 ovog očitovanja a s ciljem isključivosti djelovanja sustručnjaka.  Konačno, dorada je potrebna i zbog  neusklađenosti s drugim zakonima i Ustavom RH. Dodatno, usklađivanje sa standardom zanimanja Logoped/Logopedinja koji ne zanemaruje suradnju i postojanje sustručnjaka poboljšalo bi kvalitetu ovog zakonskog prijedloga. Zakon o logopedskoj djelatnosti donesen u ovakvom obliku otvara prostor za različite interpretacije i ograničavajuća tumačenja, potrebu za izmjenama pa čak i pokretanje postupka ocjene ustavnosti i zakonitosti.\n\nDoc. dr. sc. Diana Tomić\nPredstojnica Katedre za primijenjenu fonetiku\nVoditeljica Centra za obrazovanje nastavnika Filozofskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu\nKoordinatorica za implementaciju Hrvatskog kvalifikacijskog okvira na Filozofskom Fakultetu Sveučilišta u Zagrebu"]
[146,"DIJANA LONČAR","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Važno je napomenuti da logopedi nisu jedini stručnjaci u području govorne i jezične terapije. Fonetičari također igraju ključnu ulogu, posebno kada je riječ o analizi i korekciji glasovnih, artikulacijskih i prozodijskih aspekata govora. Dok se logopedi prvenstveno fokusiraju na terapiju specifičnih govorno-jezičnih poteškoća i rad s osobama koje imaju poremećaje u razvoju jezika ili govora, fonetičari imaju znanstveno utemeljeno znanje o zvukovima govora, njihovoj proizvodnji i percepciji, što im omogućava precizno fonetsko profiliranje i procjenu govora.\n\nKombinacija ovih stručnih perspektiva često donosi optimalne rezultate u terapiji, a suradnja između logopeda i fonetičara može značajno unaprijediti kvalitetu tretmana kod osoba s glasovnim i govornim poremećajima. Fonetičari, s obzirom na svoje specijalizirano znanje o fiziologiji glasa i govora, doprinose preciznim dijagnostičkim postupcima i prilagodbi terapijskih metoda, posebno u slučajevima kada su u pitanju složeniji govorni poremećaji poput disfonije ili apraksije govora.\n\nVažno je prepoznati i cijeniti doprinos različitih struka kako bi se osigurala što kvalitetnija i individualiziranija skrb za osobe s govornim i jezičnim poteškoćama."]
[147,"HRVATSKA KOMORA EDUKACIJSKIH REHABILITATORA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Poštovani, \n\nRadna skupina za asistivnu tehnologiju kao ekspertna skupina Hrvatske komore edukacijskih rehabilitatora pozdravlja inicijativu da se zakonski regulira logopedska djelatnost. Izražavamo zabrinutost radi definiranja komunikacije isključivim područjem rada logopeda. U području procjene i poticanja komunikacije važno je priznavanje uloge tima stručnjaka.\n\nEdukacijsko rehabilitacijska djelatnost uređena je Zakonom o edukacijsko-rehabilitacijskoj djelatnosti od 2011. godine što je temelj dugogodišnjeg djelovanja HKER-a. \n\nIz Zakona o edukacijsko-rehabilitacijskoj djelatnosti (NN 18/22)   izdvajamo čl. 3. stavak 2:\n“Edukacijsko-rehabilitacijska djelatnost obuhvaća: \"provođenje razumnih prilagodbi životnih okruženja – skup postupaka koji obuhvaćaju procjenu, planiranje, preporuku i provođenje razumnih prilagodbi okoline, primjenu asistivne tehnologije te pružanje stručne podrške socijalnom okruženju u ostvarivanju razumnih prilagodbi, i univerzalnog dizajna koji će osigurati dostupnost informacija i ostvarivanje ciljeva iz područja edukacijsko-rehabilitacijske djelatnosti…” \n\nAsistivna tehnologija krovni je pojam koji uključuje i augmentativnu i alternativnu komunikaciju. Augmentativna i alternativna komunikacija (AAK), jedna od domena AT, od vitalne je važnosti za osobe s komunikacijskim teškoćama. Navedena tvrdnja potvrđuje se u dokumentima vodećih svjetskih organizacija koje su autoriteti u asistivnoj tehnologiji. \nDokazi su dostupni na sljedećim linkovima:\n● https://www.ocali.org/up_doc/AT-Domains.docx\n● https://iris.who.int/bitstream/handle/10665/3543\n57/9789240049451-eng.pdf?sequence=1\n● https://mn.gov/admin/at/getting-started/understa\nnding-at/types/\n● https://lifetec.org.au/education-resources/what-\nis-assistive-technology/\n● https://www.asha.org/practice-portal/professiona\nl-issues/augmentative-and-alternative-communicat\nion/\nNadalje, prema Standardu zanimanja-Edukacijski rehabilitator / Edukacijska rehabilitatorica, 2022.g. (https://hko.srce.hr/registar/standard-zanimanja\n/detalji/358 ):\n“Edukacijsko-rehabilitacijska djelatnost obuhvaća probir ciljane populacije te utvrđivanje potreba za sveobuhvatnom podrškom; prevenciju sekundarnih teškoća i socijalnog isključivanja, procjenu razvojnih miljokaza,  funkcioniranja i potreba za podrškom, značajki životnog okruženja i kvalitete života te procjenu primjerenih oblika edukacijsko-rehabilitacijskih programa i rehabilitacijske tehnologije (AT) za ciljanu populaciju u svim područjima rada. Nadalje, metodiku rada edukacijskog rehabilitatora u poučavanju djece i učenika, izradu i provođenje individualiziranih edukacijsko rehabilitacijskih planova i programa za ciljanu populaciju i životno okruženje u svim područjima rada, savjetovanje vezano uz ciljanu populaciju, te evaluaciju  svih načina djelovanja.\n\nPodručja rada edukacijskih rehabilitatora su rana intervencija u djetinjstvu, odgoj i obrazovanje, osposobljavanje za život i rad, profesionalna rehabilitacija, zapošljavanje i stanovanje, treća životna dob te tranzicije/prijelazi unutar i između sustava (podrške).\nEdukacijski rehabilitatori rade sa svim dobnim skupinama ciljane populacije u sustavu odgoja i obrazovanja, socijalne skrbi, zdravstva, profesionalne rehabilitacije i zapošljavanja, civilnog sektora te samostalnoj djelatnosti.”\nPrema Standardu kvalifikacije - Sveučilišni magistar/sveučilišna magistra edukacijske rehabilitacije od 19.9.2024. god. (https://hko.srce.hr/registar/standard-kvalifika\ncije/detalji/423 ) skup ishoda učenja 5. Asistivna tehnologija obuhvaća sljedeće ishode koje stječu edukacijski rehabilitatori:\n“\n● Kreirati i provesti procjenu potreba za asistivnom tehnologijom ciljane populacije.\n● Integrirati rezultate procjene i odabrati primjerenu asistivnu tehnologiju.\n● Implementirati i vrednovati primjenu asistivne tehnologije u svim područjima rada s ciljanom populacijom.\n● Kreirati programska i/ili hardverska rješenja, samostalno ili u okviru timske suradnje.”\n\nEdukacijski rehabilitatori su vezivno tkivo koje spaja stručne timove, roditelje, samog korisnika i  i zajednicu u kojoj korisnik živi pa shodno navedenome imaju esencijalnu ulogu u timovima za augmentativnu i alternativnu komunikaciju (AAK) zbog svojih jedinstvenih kompetencija i perspektiva koje doprinose integraciji pomagala za komunikaciju kod osoba s komunikacijskim teškoćama. Edukacijski rehabilitatori pridonose dinamičnom razumijevanju komunikacije, obuhvaćajući njezine socijalne, emocionalne, kognitivne i akademske aspekte, čime nadilaze isključivo jezične perspektive. Ove komunikacijske kompetencije definirane su u radovima eminentnih stručnjaka u ovom području kao što su Light i McNaughton (2014). Isti autori ističu i funkcionalnost komunikacije gdje bismo istaknuli koliko je ovo ključna kompetencija rada edukacijskog rehabilitatora što se i ističe u doprinosu članova HKER-a kao što su primjerice Klasifikacijski sustav komunikacijskih funkcija (CFCS_page1_croatian_2014_01_29). Usmjerenost na funkcionalnost uz ekološki pristup, vodeća je paradigma današnjice koji u obzir uzimaju djetetovo funkcioniranje u različitim životnim okruženjima. Svođenje područja komunikacije na jednu struku nije u skladu sa općeprihvaćenim i danas toliko naglašavanim cjelovitim pristupom djetetu. \n\nU svjetlu ovih argumenata, jasno je da edukacijski rehabilitatori nisu samo podržavajuće osoblje u domeni augmentativne i alternativne komunikacije, već ključni suradnici u razvoju, primjeni i evaluaciji AAK strategija. Njihova uključenost osigurava da AAK rješenja budu cjelovita, funkcionalna i integrirana u svim aspektima korisnikova života, od društvene interakcije do sudjelovanja u nastavi. \n\nU svrhu zaštite dobrobiti i prava djece s teškoćama u razvoju i osoba s invaliditetom, ističemo da podrška komunikaciji u obrazovnim, i socijalnim i zdravstvenim kontekstima, ne može biti ograničena na govorno-jezične tretmane. \n\nOsobe s komunikacijskim teškoćama uključene su u  odgojno-obrazovni sustav, socijalni sustav i dio su zajednice u kojoj žive. Komunikacija je sastavni dio obrazovanja učenika s teškoćama. Nastavni plan posebnih kurikuluma za  osnovnu školu (NN 19/2021) navodi predmet Hrvatski jezik za učenike koji se školuju prema  Nastavnom planu posebnih kurikuluma za osnovnu školu te predmet jezik i komunikacija za učenik koji se školuju prema Nastavnom planu posebnih kurikuluma za stjecanje kompetencija u aktivnostima svakodnevnoga života i rada za učenike s poremećajem iz spektra autizma te Nastavnom planu posebnih kurikuluma za stjecanje kompetencija u aktivnostima svakodnevnoga života i rada.\n\nPodučavanje hrvatskog jezika i jezika i komunikacije u posebnom programu temelji se na razvijanju osnovnih jezičnih djelatnosti (slušanja, govorenja, čitanja i pisanja) jednom riječju temelj rada je poticanje komunikacijskih vještina.  Pravilnik o odgovarajućoj vrsti obrazovanja učitelja i stručnih suradnika u osnovnoj školi (NN 6/19) u čl.28 (1) navodi kako obrazovanje učenika u posebnim razrednim odjelima ili odgojno-obrazovnim skupinama po posebnim programima za učenike s teškoćama  provodi učitelj edukacijski rehabilitator. Iz toga zaključujemo kako komunikacija nije isključivo područje rada logopeda. \n\nUz sve prethodno navedeno, podsjećamo da suvremena edukacijsko rehabilitacijska praksa   teži transdisciplinarnom pristupu  koji je ujedno i najučinkovitiji pristup rane intervencije te daje najbolje rezultate u kontekstu postavljenih razvojnih ciljeva. Sukladno tome, isključivost i usmjeravanje na samo jednu profesiju nije u najboljem interesu djeteta niti obitelji.\nViše o tome u članku pod nazivom: The Application of a Transdisciplinary Model for Early Intervention Services; autora King, G. i sur.; objavljenom u Infants and Young Children, v22 n3 p211-223 Jul-Sep 2009\nDostupno online na linku: https://journals.lww.com/iycjournal/fulltext/200\n9/07000/the_application_of_a_transdisciplinary_m\nodel_for.6.aspx \n\nIzvori: \nLight, J., & McNaughton, D. (2014). Communicative competence for individuals who require augmentative and alternative communication: A new definition for a new era of communication?. Augmentative and Alternative Communication, 30(1), 1-18.\nKing, G., Strachan, D., Tucker, M., Duwyn, B., Desserud, S., & Shillington, M. (2009). The application of a transdisciplinary model for early intervention services. Infants & Young Children, 22(3), 211-223.\n\nRadna skupina za asistivnu tehnologiju"]
[148,"GORDANA HRŽICA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","ODSJEK ZA LOGOPEDIJU, ERF, PROČELNICA. Ovaj članak dobro opisuje potrebu za stručnjacima logopedima, koja je i u stručnoj i općoj populaciji prepoznata. Dobro je opisano za što su logopedi osposobljeni (a da je tome tako vrlo je lako vidjeti iz sadržaja studija logopedije) i na koji su način logopedi obrazovani da bi se mogli baviti navedenim poremećajima. Naravno da je po slici stvari jasno da se tim poremećajima ne bave sami, već u multidisciplinarnom okruženju. To se u ovom članku niti ne govori, samo se određuje da je to područje rada logopeda, povezano s njihovim obrazovanjem (iako, slažem se s kolegicom Kukuruzović da bi trebalo izbjeći riječ 'isključivo' u jednom kontekstu). U članku se definira vrlo važna odrednica rada, a to je osnivanje komore, to jest, tijela za stručni nadzor nad radom magistara logopedije, što će omogućiti veću ujednačenost pri pružanju logopedskih usluga."]
[149,"VALENTINA KUKURUZOVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Sporna rečenica u Nacrtu: „Kao glavno obilježje poremećaja iz spektra autizma označava se upravo poremećaj u području komunikacije, što pripada u područje djelovanja ISKLJUČIVO magistara logopedije.“\nSporna riječ unutar rečenice: ISKLJUČIVO\nObjašnjenje: Magistri logopedije nisu jedini stručnjaci koji su kompetentni u području komunikacije, kao niti u području poremećaja iz spektra autizma. Edukacijski rehabilitatori (magistri edukacijske rehabilitacije) kompetentni su u području komunikacije, kao i u području poremećaja iz spektra autizma.\n\nArgument 1: Prilažem navode iz standarda zanimanja edukacijskog rehabilitatora (izvor: Hrvatski kvalifikacijski okvir, https://hko.srce.hr/registar/standard-zanimanja/\ndetalji/358).\nKompetencije koje posjeduje edukacijski rehabilitator, a odnose se na područje komunikacije:\n„Objasniti odstupanja od tipičnog razvoja u motoričkom, senzornom, spoznajom, KOMUNIKACIJSKOM, emocionalnom i socijalnom funkcioniranju“\n„Kreirati i provesti procjenu razvojnih miljokaza, funkcioniranja i potreba za podrškom (na području motoričkog, senzornog i spoznajnog razvoja, učenja, KOMUNIKACIJE, socijalnih i emocionalnih vještina) za CILJANU POPULACIJU“\nNastavno na „ciljanu populaciju“ prilažem navod koji nabraja tko sve čini ciljanu populaciju edukacijskog rehabilitatora:\n„CILJANA POPULACIJA edukacijskog rehabilitatora su djeca s neurorazvojnim čimbenicima rizika i simptomima rizika; djeca, mladi i odrasle osobe s: intelektualnim teškoćama, teškoćama učenja, ADHD-om, POREMEĆAJEM IZ SPEKTRA AUTIZMA (PSA), višestrukim teškoćama, motoričkim poremećajima, kroničnim bolestima, teškoćama vizualne percepcije; slijepa, slabovidna i gluhoslijepa djeca, mladi i odrasli; kao i njihovo okruženje.“\nIz navedenoga evidentno je kako se područjem komunikacije kod djece, mladih i odraslih s dijagnozom poremećaja iz spektra autizma (kao i svim ostalim navedenim dijagnozama i teškoćama) bave i edukacijski rehabilitatori.\n\nArgument 2: Prilažem neke kolegije koje edukacijski rehabilitatori imaju tijekom svog studija na Edukacijsko-rehabilitacijskom fakultetu u Zagrebu (ERF), a iz kojih je jasno kako stječu kompetencije o poremećaju iz spektra autizma. Na navedenim kolegijima edukacijski rehabilitatori stječu znanja i o komunikaciji osoba s navedenom dijagnozom.\nTijekom prijediplomskog studija edukacijski rehabilitatori imaju sljedeće kolegije koji se izravno bave tematikom poremećaja iz spektra autizma: „Razvoj osoba s poremećajem iz autističnog spektra“ i „Poučavanje osoba s poremećajima iz autističnog spektra“ (izvor: mrežna stranica ERF-a, https://www.erf.unizg.hr/studiji/prijediplomski_\nstudiji/rehabilitacija)\nTijekom diplomskog studija na modulu Inkluzivne edukacije i rehabilitacije edukacijski rehabilitatori imaju sljedeće kolegije koji se izravno bave tematikom poremećaja iz spektra autizma: „Programiranje u radu s osobama s poremećajem iz autističnog spektra I“ i „Programiranje u radu s osobama s poremećajem iz autističnog spektra II“ (izvor: mrežna stranica ERF-a, https://www.erf.unizg.hr/studiji/diplomski_studi\nji/edukacijska_rehabilitacija) \n\nArgument 3: Prilažem dva kolegija koje edukacijski rehabilitatori imaju tijekom svog studija na Edukacijsko-rehabilitacijskom fakultetu u Zagrebu (ERF), a iz čijih samih naziva je već evidentno kako edukacijski rehabilitatori stječu kompetencije o komunikaciji tijekom svog studija.\nTijekom prijediplomskog studija edukacijski rehabilitatori imaju kolegij naziva „Komunikacija osoba oštećena vida“ (izvor: mrežna stranica ERF-a, https://www.erf.unizg.hr/studiji/prijediplomski_\nstudiji/rehabilitacija) \nTijekom diplomskog studija na modulu Oštećenja vida edukacijski rehabilitatori imaju kolegij istog naziva kao i na prijediplomskom studiju „Komunikacija osoba oštećena vida“ na kojem dodatno nadograđuju kompetencije stečene na istoimenom kolegiju s prijediplomskog studija. (izvor: mrežna stranica ERF-a, https://www.erf.unizg.hr/studiji/diplomski_studi\nji/edukacijska_rehabilitacija)\n\nPitanje za razmišljanje: Mnogo je edukacijskih rehabilitatora zaposleno u npr. Centrima za autizam. Znači li to da će njima biti zabranjeno procjenjivati, planirati podršku za područje komunikacije i poticati komunikaciju kod djece i mladih s dijagnozom poremećaja iz spektra autizma (iako su za to stekli kompetencije tijekom studija) jer područje poremećaja komunikacije kod poremećaja iz spektra autizma (prema ovom Nacrtu) pripada u područje djelovanja ISKLJUČIVO magistara logopedije?  \n\nZaključak: Neosporivo je kako i magistri logopedije posjeduju kompetencije u navedenom području te ih iznimno cijenim kao sustručnjake i vidim kao važne partnere u suradnji. Smatram kako je bitno u Zakonu istaknuti njihovu ulogu i važnost u navedenom području te podržavam kolege logopede u zakonskoj regulaciji logopedske djelatnosti s ciljem zaštite iste. Međutim, sporna riječ „isključivo“ potaknula me je na zaštitu edukacijsko-rehabilitacijske djelatnosti. Nije profesionalno niti kolegijalno pokušavati ograničiti rad druge struke koja također posjeduje kompetencije u istom području djelovanja. Također, pokušaji ograničavanja rada druge struke (u ovom slučaju edukacijskih rehabilitatora) mogu imati znatne negativne posljedice na ciljanu populaciju (u ovom primjeru djecu, mlade i odrasle s dijagnozom poremećaja iz spektra autizma). Iz navedenih argumenata proizlazi zaključak kako se područjem (poremećaja) komunikacije, a naročito kod osoba s dijagnozom poremećaja iz spektra autizma ne bave ISKLJUČIVO magistri logopedije. Navedena sporna rečenica u Nacrtu zanemaruje sve kompetencije u tom području koje imaju magistri edukacijske rehabilitacije, a koje su jasno navedene u standardu zanimanja edukacijskog rehabilitatora. Vjerujem i nadam se kako su magistri logopedije spremni na transdisciplinarnu suradnju (koja je poželjna i nužna kod tako kompleksnih i slojevitih područja kao što su područje komunikacije i poremećaja iz spektra autizma) te prepoznavanje i uvažavanje ostalih struka i njihovih kompetencija. Zajednički i nadopunjavanjem iz različitih gledišta možemo više, bolje i kvalitetnije pružati podršku našim zajedničkim ciljanim populacijama, a među kojima su i osobe s dijagnozom poremećaja iz spektra autizma.\n\nZavršna misao: Činjenica je kako djeca, mladi i odrasli s najsloženijim komunikacijskim teškoćama (često i s dijagnozom poremećaja iz spektra autizma) najčešće ostaju bez ikakve podrške u sustavu. Odbija ih se jer su „preteški slučajevi“, „tamo se ne bave njima“, „nemaju mjesta za njih“ i sl. To je nažalost realnost. Papir može trpjeti svašta, ali nije u redu da trpe oni kojima je potrebna najviša razina podrške. U takvoj realnosti se pogotovo ne bi trebalo još dodatno ograničavati postojeću podršku onima kojima je najpotrebnija."]
[150,"RUŽICA HREN","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Ovim putem želim podržati sve edukacijske rehabilitatore i fonetičare rehabilitatore na koje će uvođenje ovog zakona utjecati. Mijenjati zakon jer se jednoj struci ne sviđa što su i druge struke uključene u isti posao je smiješno. Svaki rad u nekom obliku zdravstva je multidisciplinaran posao koji se ne može ograničiti samo na jednu struku ili jednu skupinu ljudi. A s obzirom na to da rehabilitatora već nedostaje, ne vidim kako bi smanjivanje broja istih pozitivno doprinio onima kojima su rehabilitatori potrebni."]
[151,"VLASTA ŠAJINA-SOŠIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Svaka struka ima svoj pristup, doprinos i metodologiju rada. Vrlo je štetno, rekla bih i zlobno biti isključiv, u situaciji kad je sve više djece s patologijom komunikacije (od ekranizma do autizma) a liste čekanja sve duže ovakvim zakonom isključiti i onemogućiti ostale stručnjake srodnih zanimanja kao što su fonetičari rehabilitatori i edukacijski rehabilitatori u provođenju rehabilitacije na području sluha, slušanja, glasa, govora i izgovora."]
[152,"ANA VIDONI","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Poštovani, \nvezano za prijedlog Zakona o logopedskoj djelatnosti, izražavam zabrinutost zbog isključivanja mogućnosti daljnjeg obavljanja djelatnosti fonetičara rehabilitatora, a što ovaj prijedlog Zakona potencijalno donosi tumačeći područja patologije komunikacije (verbalne i neverbalne), slušanja, govora, jezika i glasa kao isključivo logopedska. \nNapominjem da su navedena područja interdisciplinarna! Nacrt Zakona prepoznaje postojanje samo magistara logopedije kao stručnjaka dok ostale srodne profesije, čije se \nkompetencije u navedenim područjima velikim dijelom preklapaju, isključuje. To je ne samo problematično iz perspektive profesionalnog priznanja, već ima i šire negativne \nposljedice na zdravstvo, tržište rada, multidisciplinarnost te ljudska prava. Fonetičari rehabilitatori posjeduju znanja i vještine koje se uvelike preklapaju s logopedskim znanjima i vještinama, osobito u području sluha, slušanja, govora i glasa. \nNjihovo isključenje iz Zakona stvara opasnost od ograničavanja stručne prakse koja bi trebala biti usmjerena na \ndobrobit pacijenata i korisnika usluga. Multidisciplinarnost je ključna u suvremenoj praksi rehabilitacije spomenutih poteškoća, a njezino zanemarivanje proturječi suvremenim \nznanstvenim i praktičnim trendovima, kako u Hrvatskoj, tako i diljem Europe! \nPrimjerice, Europska unija kroz različite direktive i preporuke, stalno ističe važnost suradnje među različitim strukama u zdravstvenom sustavu, posebno radi osiguranja sveobuhvatne skrbi za potrebite. Isključenje fonetičara rehabilitatora iz ove djelatnosti ugrožava upravo tu važnu multidisciplinarnu suradnju koja je potrebna kako bi se osigurao najviši standard usluga za građane. \nOvaj prijedlog zakona može biti i u suprotnosti s nekoliko važnih pravnih okvira: 1. Zakon o zdravstvenoj zaštiti (NN 100/18, 125/19) promiče integraciju različitih struka u pružanju zdravstvenih usluga. Isključivanje fonetičara rehabilitatora iz navedenih područja može dovesti do smanjenja dostupnosti usluga u zdravstvu, čime se potencijalno krše odredbe ovog zakona koje promiču pravo na pristup odgovarajućoj i sveobuhvatnoj zdravstvenoj skrbi. 2. Zakon o radu (NN 93/14, 127/17) osigurava prava na rad i profesionalnu praksu svim kvalificiranim osobama. Ograničavanje fonetičara rehabilitatora da nastave svoju profesionalnu praksu predstavljalo bi povredu njihovih radnih prava. 3. Ljudska prava i temeljne slobode, osobito pravo na rad i jednak pristup profesionalnom razvoju, ovim se zakonom dovode u pitanje, što je u suprotnosti s načelima Europske konvencije o ljudskim pravima i Općom deklaracijom o ljudskim pravima. 4. Direktive Europske unije o priznavanju stručnih kvalifikacija (Direktiva 2005/36/EC) zahtijevaju prepoznavanje i priznavanje kompetencija stručnjaka na jedinstvenom europskom tržištu. \nRepublika Hrvatska, kao članica Europske unije, obvezna je uskladiti svoje zakone s tim direktivama. Nepriznavanjem kompetencija fonetičara rehabilitatora, Republika Hrvatska krši svoje obveze prema europskim zakonodavnim standardima. \n\nMultidisciplinarni pristup u zdravstvu temelj je za pružanje kvalitetne skrbi građanima, a isključivanje fonetičara rehabilitatora iz djelatnosti koju obavljaju ugrožava taj cilj. \nUz to, prijedlog ovog Zakona dovodi Republiku Hrvatsku u opasnost kršenja domaćih i europskih zakona, direktiva i \nstandarda o radnim pravima, ljudskim pravima i priznavanju stručnih kvalifikacija. \n\nS poštovanjem predlažem da se prijedlog ovoga Zakona revidira tako da prepoznaje, uvažava, priznaje i uključuje postojanje fonetičara rehabilitatora i ostalih srodnih struka \nkoje dijele interes i rade u područjima patologije komunikacije, sluha, slušanja, glasa, govora i jezika, a što će osigurati ne samo pravnu i stručnu usklađenost i suradnju, već i krajnju dobrobit korisnika usluga. \n\nS poštovanjem, \nmag.educ.phon.rehab. et mag.educ.phil. Ana Vidoni"]
[153,"MATIJA BARTOL","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Hrvatska strukovna udruga fonetičara nacionalna je, profesionalna i znanstveno orijentirana udruga s međunarodnom suradnjom, osnovana s ciljem očuvanja, promicanja i unaprjeđenja fonetike kao struke. Udruga okuplja stručnjake koji se profesionalno bave dijagnostikom, (re)habilitacijom, edukacijom i istraživačko-eksperimentalnim radom u područjima sluha, slušanja, glasa, govora, jezika i komunikacije po verbotonalnoj metodi. U udrugu su uključeni fonetičari svih razina i stupnjeva visokoškolskoga obrazovanja: diplomirani profesori fonetike, magistri fonetike, magistri edukacije fonetičari rehabilitatori, oni sa znanstvenim stupnjem magistra i doktora znanosti, kao i studenti dodiplomskih, diplomskih i poslijediplomskih studija fonetike. Udruga sukladno ciljevima djeluje na području zaštite i promicanja ljudskih prava, posebno Ustavom zajamčenoga prava na rad sukladno stečenoj diplomi.\nU okviru utvrđenih ciljeva našega djelovanja želimo se očitovati na Nacrt prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti. Ističemo da kao udruga podržavamo sva druga udruženja određenih profesija koja rade na promicanju, zaštiti i unaprjeđenju svoje struke. Slijedom navedenoga, nemamo primjedbi na želju logopeda da osnuju strukovnu komoru.\nMeđutim, zabrinuti zbog određenih formulacija koje se nalaze u pojedinim dijelovima Nacrta prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti, želimo dati svoje očitovanje.\nPrvenstveno želimo ukazati na netočnu tvrdnju da su magistri logopedije jedini koji omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete u području (re)habilitacije patologije komunikacije (verbalne i neverbalne), glasa, jezika, govora, hranjenja, gutanja i slušanja. Skrećemo pozornost na interdisciplinarnost područja navedenih u tekstu prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti. Komunikacija, slušanje, glas, govor i jezik područja su zanimanja kako logopedske, tako i drugih srodnih struka, npr. edukacijske rehabilitacije, psihologije, fonetike i drugih. \nPostojanje i uvažavanje različitih perspektiva srodnih struka u interesu je samih korisnika. Naime postojanje izbora povećava konkurentnost što pak potiče izvrsnost. Interdisciplinarnost pospješuje rehabilitaciju. Najpoznatiji primjer suradnje među srodnim strukama jest Poliklinika za rehabilitaciju slušanja i govora SUVAG koju je, usput budi rečeno, utemeljio doktor lingvističkih znanosti, autor verbotonalnog sistema, fonetičar Petar Guberina, čija verbotonalna metoda predstavlja hrvatski brend u svijetu. Ondje pod istim krovom rade logopedi, fonetičari i fonetski ritmičari, edukacijski rehabilitatori, psiholozi, liječnici, fizioterapeuti, učitelji i drugi. Svatko svojim znanjem pridonosi rehabilitaciji upravo u navedenim interdisciplinarnim područjima: komunikaciji, slušanju, glasu, govoru, jeziku. Logopedi se bave logopedskom djelatnošću u navedenim područjima jednako kao što se druge srodne struke bave svojom djelatnošću u istim tim područjima. Stručnjaka u spomenutim područjima ionako nema mnogo i korisnicima je pomoć i više nego dobrodošla. \nSlijedom navedenoga, potrebno je izostaviti riječ \"jedini\" u obrazloženju točke II. Ocjena stanja i osnovna pitanja koja se trebaju urediti zakonom te posljedice koje će donošenjem zakona proisteći. Predlažemo da se navede kako su i druge srodne struke poput fonetičara rehabilitatora također stručne za rad u području (re)habilitacije patologije komunikacije, slušanja, glasa, govora i jezika te da se Zakon o logopedskoj djelatnosti primjenjuje samo u onome dijelu koji se odnosi na rad logopeda. Stoga, predlažemo samo manju preinaku predloženoga teksta: „Magistri logopedije, uz uvažavanje i u suradnji s drugim srodnim profesijama kao što su edukacijski rehabilitatori, socijalni pedagozi, psiholozi, radni terapeuti, fonetičari rehabilitatori i drugi za rad u području (re)habilitacije patologije komunikacije (verbalne i neverbalne), glasa, jezika, govora, hranjenja, gutanja i slušanja, svojim kompetencijama stečenim obrazovanjem, omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na najvišem standardu kvalitete da bi se proklamirani svjetski društveni cilj dostigao i na nacionalnoj i lokalnoj razini.“\nMonopolizacija usluga u području (re)habilitacije patologije komunikacije, slušanja, glasa, govora i jezika na samo jednu profesiju u protivnosti je sa strateškim dokumentima Vlade Republike Hrvatske, a osobito s Nacionalnim programom oporavka i otpornosti. Naime, u Nacionalnom programu oporavka i otpornosti navedeno je kako će se provoditi aktivnosti za međuresornu reformu javne politike u području deregulacije tržišta usluga odnosno nastavka institucionalne reforme sustava reguliranih profesija. Izričito je naglašeno kako je cilj uklanjati prekomjerne neopravdane i prekomjerne regulatorne i administrativne zahtjeve za pristup tržištu usluga i konkurenciju. Kao primjer neopravdane prepreke navedeno je prekomjerno ograničenje multidisciplinarnoga pružanja usluga. Dakle, usvajanjem ovoga Zakona mogu se dovesti u opasnost ciljevi iz Nacionalnog programa oporavka i otpornosti, a što posljedično može negativno utjecati na alokaciju financijskih sredstava iz Europske unije.\nTakođer, u Nacionalnoj razvojnoj strategiji Hrvatske do 2030. godine, u okviru strateškog cilja 2. Obrazovani i zaposleni ljudi, kao jedno od prioritetnih područja navedeno je Usklađeno i perspektivno tržište rada. U poglavlju koje se odnosi na unaprjeđenje visokoga obrazovanja navedeno je kako će se provoditi mjere kojima će se upisna politika usklađivati s potrebama razvoja tržišta rada, gospodarstva i društva. Osobito je istaknuto kako će se radi ostvarivanja bolje povezanosti tržišta rada i visokog obrazovanja poticati uvođenje programa za stjecanje dodatnih multi- i interdisciplinarnih kompetencija tijekom studija. Ovim prijedlogom Zakona o logopedskoj djelatnosti u potpunosti se ignoriraju ciljevi Nacionalne razvojne strategije Hrvatske do 2030. godine budući da na tržištu rada postoji potreba za fonetičarima rehabilitatorima, a zakonodavnim aktivnostima im se direktno uskraćuje uopće i mogućnost da smiju raditi u zanimanju za koje su se školovali. Dakle, Republika Hrvatska odobrila je sveučilišni program studija fonetike, studenti se obrazuju na trošak državnoga proračuna, a kada stupe na tržište rada, razni zakoni poput ovoga  onemogućavaju im zapošljavanje odnosno uskraćuju ustavno pravo na rad."]
[154,"MARKO LIKER","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Poštovani,\nnužno je pri oblikovanju ovoga zakona izbjeći implikaciju da je logopedska struka jedina koja se bavi jezičnim, govornim i slušnim poteškoćama u zdravstvu. Takva implikacija bila bi suprotna postojećoj zakonskoj i pravnoj regulativi u Republici Hrvatskoj, bila bi suprotna trenutačnoj situaciji na tržištu rada, a u konačnici, bila bi štetna za inovacije i razvoj u području jezičnih, govornih i slušnih poteškoća.\nNacrt prijedloga Zakona suprotan je zakonskoj i pravnoj regulativi zato što Zakon o zdravstvenoj zaštiti navodi i druge struke kao zdravstvene radnike. Jedna od njih je i fonetičarska struka, a fonetičari se u tom svojstvu bave govornim i slušnim poteškoćama. U Hrvatskoj obrazujemo takve stručnjake od 1964. godine. Nadalje, takva implikacija bila bi suprotna trenutačnoj situaciji na tržištu rada, jer u području zdravstva s govornim i slušnim poteškoćama osim logopeda intenzivno rade i druge struke (audiolozi, fonijatri, fonetičari). Na kraju, takva implikacija bila bi razvojno štetna, jer svjetska istraživanja pokazuju da je transciplinarna suradnja u ovom području nužna kako bi se postigla preciznija dijagnoza, učinkovitija terapija, uspješniji posterapijski proces, a prije svega sveobuhvatna prevencija. Ovakav prijedlog zakona nažalost ne ostavlja gotovo nikakav prostor za transdisciplinarni razvoj u tom području u Hrvatskoj, što će posljedično otežati i višedisciplinarna istraživanja na sučelju zdravstva, jezika i govora. Sve ovo štetno je za struku, ali i za korisnike zdravstvene zaštite.\nStoga predlažem da se iz teksta zakona izbaci implikacija da su logopedi jedini stručnjaci koji se bave jezičnim, govornim i slušnim poteškoćama, jer je to netočno i suprotno postojećoj zakonskoj regulativi, te iznimno štetno za transdisciplinarni razvoj ovoga izazovnog područja. Takva implikacija u trenutačnom Prijedlogu Zakona eksplicitno je navedena u Ocjeni stanja, a implicitno se iščitava povezivanjm definicije logopedske djelatnosti sa člancima 2-4.\n\nizv. prof. dr. sc. Marko Liker\nPredstojnik Katedre za teorijsku fonetiku\nVoditelj studija Klinička lingvistika i fonetika\nOsnivač i voditelj Laboratorija za govornu kinematiku"]
[155,"TIHANA HREN","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Poštovani,\n\nkao studentica fonetike - smjer rehabilitacije slušanja i govora, važno mi je istaknuti primjedbu na dio prijedloga zakona o logopedskoj djelatnosti koji isključuje sve druge struke iz područja ljudske komunikacije, govora, slušanja i glasa. Cijenim logopede i poštujem njihov rad i trud uložen u studij kao i u struku, no isključivati čitave skupine magistara struke iz djelovanja i time im obezvrijediti diplome, jer jedna struka ne smatra da su dovoljno kompetentni, mi djeluje gotovo komično. Fonetičari rehabilitatori rade na slušanju i govoru, a ne samo govoru, te ne zalazimo u sfere logopedije. A samo zato što se jedan dio posla preklapa i može se odrađivati na dva različita načina (fonetičari se primarno služe verbotonalnom metodom!) ne znači da je jedan od tih načina kriv ili loš, niti znači da bi jednom od tih načina trebalo, u konačnici, zabraniti djelovanje. I ne samo da će ovaj zakon štetiti skupinama obrazovanih ljudi (kako fonetičarima, tako i edukacijskim rehabilitatorima) koji neće imati opcije nego biti na burzi jer NISU ZAPOŠLJIVI, već će oštećeni biti i sami korisnici jer im u konačnici rad logopeda nije dovoljan i isključiv, zato se iznova i odobravaju studiji fonetike i edukacijskih rehabilitatora. Rad na bilo kakvoj rehabilitaciji je multidisciplinaran posao, i to je upravo ono što je korisnicima potrebno."]
[156,"DIJANA MEREY SARAJLIJA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Drage kolegice, dragi kolege logopedi, zar vi zaista smatrate da ja, nakon dvadeset i šest godina provedenih u rehabilitaciji djece s govorno-jezičnim i/ili slušnim i/ili komunikacijskim teškoćama o tome ne znam ništa? Ne samo da ne znam, nego ne bih smjela više u to područje niti primirisati, a kamoli obavljati tu djelatnost? Zar vi zaista smatrate da jedino vi i samo i isključivo vi znate navedenim poteškoćama i problematici pristupiti na jedini ispravan i jedini mogući način? Zar vi zaista mislite da se nitko drugi nikada nije domislio niti da će se ikada domisliti ikakvom drugačijem načinu i pristupu? Zar zaista želite reći da svi mi koji se, na vama očito nedokučiv, nerazumljiv i prvenstveno drugačiji način, bavimo glasom, komunikacijom, govorom, sluhom, slušanjem, razumijevanjem i jezikom, trebamo sada odustati od svoje profesije i ljudi kojima njome možemo pomoći jer vi, bogomdani stručnjaci smatrate da se jedino vi smijete, možete, imate isključivo pravo time baviti? Zar želite reći da smo svi mi ostali zaostali, nedovoljno educirani, nestručni, nepotrebni… (da ne koristim neke druge epitete koji bi se iz vašeg teksta mogli izvući) u odnosu na vaše visokokvalificirane sposobnosti i kompetencije? Zar zaista u modernom interdisciplinarnom društvu iz vaše perspektive za problematiku navedenih područja vi nemate nikakvu potrebu ni s kim surađivati, savjetovati se, učiti? Zar vi stvarno mislite da ne trebate imati nimalo poštovanja prema generacijama i generacijama hrvatskih stručnjak(inj)a iz područja ljudskog djelovanja koje uporno svojatate, a koji nisu nužno bili vaše struke, ali ipak su kao takvi pronijeli svijetom metodu koju neprestano omalovažavate, priklanjajući se radije svjetskim trendovima nego izvornim hrvatskim jezičnim znalcima? Zar zaista vi koji ste bili na edukaciji kod mene osobno (ili u najmanju ruku dolazili na hospitacije) - od kojih sam jednu upravo danas djelomično za vas održala - pri čemu sam vam otvorena uma i srca nastojala naglasiti važnost programa koji već navedeni niz godina provodim te vas, prema interesu, u detalje uputiti u njegove svevremenske i sveobuhvatne postavke, želite sada mene lišiti kompetencija i struke koju sam vam podastrla? Smatrate li da kroz ista ta vrata koja su vam kod mene svih ovih godina bila širom otvorena sada moram otići i dobro ih zatvoriti za sobom, a pritom ni ne pomišljati pokucati na neka od vaših? Mislite li zaista da se ja ne smijem educirati na vašim edukacijama? Smatrate li da sam zaostala i neuka pa ne bih mogla shvatiti sve domete koje biste mi, samo da hoćete, mogli pružiti?  Jeste li vi studentu logopedije koji se slučajno našao upravo u mom dnevnom boravku i nonšalantno, na otkrivanje mog zanimanja, rekao da „o fonetičarima ne zna ništa osim da ih se prezire“, usadili i prije početaka njegova radnog vijeka takav osorni stav? Ne smatrate li takav stav nepristojnim, bezobzirnim, bahatim, neumjesnim, nekulturnim? Zar zaista svoje „jedino mi“ ne smatrate uvredljivim za sve ostale struke, načine, metode, poglede? Ne smatrate li izraz „mi i isključivo mi“ pragmatično upitnim, narcisoidnim, beskrupuloznim, sramotnim i agresivnim? Zar zaista nemate drugog načina da pokažete i dokažete važnost vlastitih znanja i kompetencija? Jeste li možda, u svom pohodu osvajanja tržišta rada, zaboravili na temelj vašeg i našeg zajedničkog cilja, temelj zdrave komunikacije o kojoj se trsite da toliko znate – asertivnost, otvorenost i altruizam, kao i temelj svake uspješne rehabilitacije – blagonaklonost i suradnju? Zar vi zaista mislite da smo svi mi „ostali“ samo smetnja našim/vašim korisnicima kojima toliko želite pomoći? Ne smatrate li da im možemo upravo zajedničkim upiranjem i podrškom svatko na svoj način olakšati njihove tegobe? Ako sam pak ja potpuno u zabludi i sve ovo nije istina, molim vas, pojasnite mi što vas nagoni da se na ovakav bezobziran, diskriminirajući način godinama odnosite prema svakoj struci koja nije vaša, s posebnim naglaskom na onu koja vam je najbliskija?"]
[157,"VIDA VOLARIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Ovime se isključuje druge struke kvalificirane za rehabilitaciju osoba s jezičnim i slušnim poteškoćama kao i osoba na spektru autizma ili drugih neurodivergentnih osoba. Rehabilitacijom slušanja ključno je da se bave fonetičari rehabilitatori, a razvoj govora i slušanja neodvojiv je i neraskidiv te duboko povezan što posljedično znači da će se govor neminovno razvijati uz razvoj slušanja. Dakle fonetičaru rehabilitatoru mora biti omogućeno da cjelovito rehabilitira osobu sa slušnim oštećenjem, a ne da je sputan zakonom koji ga isključuje iz primarne domene svoje stručnosti. Nadalje, osobama sa spektra autizma koje imaju komunikacijske poteškoće, potrebna je rehabilitacija i drugih stručnjaka osim logopeda, poput edukacijskih rehabilitatora i fonetičara rehabilitatora - ograničenjem drugih struka, ovaj zakon u konačnici ŠTETI osobama kojima je rehabilitacija potrebna. A zašto bi itko to htio učiniti? Ovako isključivo definiranje kompetencija logopeda blokira rad drugih stručnjaka na uštrb korisnika za čime nema utemeljene potrebe."]
[158,"NIKA DRAGANIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Donošenjem ovog zakona isključivo će logopedi moći obavljati djelatnost rehabilitacije slušanja i govora, ali fonetičari rehabilitatori jednako su specijalizirani za rad s osobama koje imaju slušne, a posljedično i govorne poteškoće. Dakle, osim što donošenje ovog zakona izravno ugrožava pravo na rad fonetičara rehabilitatora te negira stečena znanja i doprinose u rehabilitaciji slušanja i govora, smanjuje i dostupnost usluga rehabilitacije osobama kojima je to nužno potrebno."]
[159,"JAKOV PREMUŽIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Važno je napomenuti da logopedi nisu jedini stručnjaci u području govorne i jezične terapije. Fonetičari također igraju ključnu ulogu, posebno kada je riječ o analizi i korekciji glasovnih, artikulacijskih i prozodijskih aspekata govora. Dok se logopedi prvenstveno fokusiraju na terapiju specifičnih govorno-jezičnih poteškoća i rad s osobama koje imaju poremećaje u razvoju jezika ili govora, fonetičari imaju znanstveno utemeljeno znanje o zvukovima govora, njihovoj proizvodnji i percepciji, što im omogućava precizno fonetsko profiliranje i procjenu govora.\n\nKombinacija ovih stručnih perspektiva često donosi optimalne rezultate u terapiji, a suradnja između logopeda i fonetičara može značajno unaprijediti kvalitetu tretmana kod osoba s glasovnim i govornim poremećajima. Fonetičari, s obzirom na svoje specijalizirano znanje o fiziologiji glasa i govora, doprinose preciznim dijagnostičkim postupcima i prilagodbi terapijskih metoda, posebno u slučajevima kada su u pitanju složeniji govorni poremećaji poput disfonije ili apraksije govora.\n\nVažno je prepoznati i cijeniti doprinos različitih struka kako bi se osigurala što kvalitetnija i individualiziranija skrb za osobe s govornim i jezičnim poteškoćama."]
[160,"NIKOLINA HARAMUSTEK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Poštovani, prenosim iskustvo mojih roditelja koji su 2018. godine vodili mojeg mlađeg brata logopedu i fonetičaru. U SUVAG-u je obavljena cjelokupna procjena i tada su procijenili da moj brat kaska 2 godine za svojim vršnjacima. Osim mucanja, problem je imao s izgovorom pojedinih slova, ali i držanje, odnosno bio je jako zgrčen. Nakon cjelokupnog iskustva moji roditelji nisu favorizirali niti jednu od struka, nego smatraju da je upravo spoj rada i pristupa od logopeda te fonetičara doveo do toga da on danas redovito pohađa školu s odličnim ocjenama.\n\nUskoro završavam smjer fonetičar rehabilitator i uz sve naše kvalitete koje su već spomenute želim ponovno istaknuti naglasak na multidisciplinarnosti koju je zagovarao sam Petar Guberina. Upravo je suradnja različitih disciplina (logopedija, fonetika, otorinolaringologija, edukacijski rehabilitatori te ostale) pridonijela tome da se razni poremećaji isprave ili ublaže, a fonetičari su svakako pridonijeli u području slušnih poremećaja u kombinaciji s govornim poremećajima, a tome svjedoče fonetičari koji su godinama zaposleni u nekim od zdravstvenih institucija te roditelji, a ponajviše njihova djeca."]
[161,"LUCIJA BREZAK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Pored svih obrazovanih stručnjaka koji sudjeluju u donošenju zakona, uistinu je zabrinjavajuće da se izostavila činjenica kako razvoj govora ne ovisi isključivo o jednoj stavci, a tako i njegova rehabilitacija ne može se svesti isključivo na jednu struku. Prisjetimo se profesora Guberine koji je utemeljio svima dobro poznatu Polikliniku SUVAG i osmislio verbotonalni sistem koji se koristi na svim kontinentima! Osposobljavanje fonetičara rehabilitatora za rad počiva na njegovim postavkama verbotonalne metode za što se obrazuju  već  od samih početaka studija. Ovim zakonom zanemaruju se stručnjaci u području rehabilitacije sluha i slušanja poput fonetičara rehabilitatora koji temeljna znanja stječu u stručnim kolegijima poput audiotehnike, audiologije i spaciocepcije te slušnih poremećaja i metodike rehabilitacije slušanja. Profesori koji provode predavanja i ispite iz spomenutih kolegija su dr. med. spec. ORL i dr. med. spec. neurolozi koji ujedno provode i samu dijagnostiku u Poliklinici SUVAG i KBC Sestre milosrdnice tako da ako se sumnja u stručnost fonetičara rehabilitatora, sumnja se i u stručnost visoko obrazovanih ljudi koji ih podučavaju cijeli diplomski studij! Slušna percepcija je osnova za usvajanje jezika, a uho koje dobro ne sluša, ne može dobro ni reproducirati glasove. Fonetičari rehabilitatori svojim pristupom posebnu važnost stavljaju na povezanost govora i pokreta jer govoreni jezik ostvarujemo pokretima u prostoru, ali i na osnovne vrednote govornog jezika uz primjenu znanja stečenih iz fonetske korekcije. Dakle, rehabilitacijom slušanja ulazi se i u rehabilitaciju govora jer sluh i govor ne idu jedno bez drugog. Jezična djelatnost je puno širi fenomen i zbog toga su fonetičari rehabilitatori uvelike potrebni suradnici jer rehabilitacijski pristup treba biti TRANSIDISCIPLINARAN."]
[162,"KSENIJA HUNJEK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Poštovani,\nIako je svima jasno da se logopedi bave ljudskom komunikacijom, glasom, govorom itd., valja naglasiti da nisu jedini. Naime, fonetičari rehabilitatori srodna su struka i bave se rehabilitacijom slušanja i govora. Svi, a posebice fonetičari rehabilitatori i ostale srodne struke znaju da su slušanje i govor povezani te da ne idu jedno bez drugoga, odnosno da rehabilitacijom slušanja dolazi i do rehabilitacije govora. Isticanjem logopeda kao jedinih stručnjaka ovog područja dovodi se do zanemarivanja i isključivanja srodnih struka i njihovih diploma, znanja, kompetencija i prava na rad u području za koje su educirani. S obzirom na to da su u današnje vrijeme izrazito traženi stručnjaci u području rehabilitacije govora, ali i slušanja, trebalo bi uključiti i sve ostale srodne struke (npr. fonetičare rehabilitatore koji kroz rehabilitaciju slušanja svakako ulaze u područje govora) kako bi svako dijete ili odrasla osoba imala pravo na kvalitetnu pomoć. Ovakva isključivost više će dovesti do srozanja kvalitete usluge i pada broja zadovoljnih korisnika, odnosno ovakav zakon najviše će naštetiti potrebitima.\nHvala!"]
[163,"VESNICA JANKOVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Ovaj tekst ukazuje na značaj logopedske intervencije, no istovremeno u potpunosti isključuje aktivnost srodnih struka, poput fonetičara rehabilitatora. Naglašava se uloga magistara logopedije kao jedinih stručnjaka za komunikacijske poremećaje, što je sasvim pogrešno tumačenje, a s druge strane se u potpunosti zanemaruje doprinos fonetičara rehabilitatora, koji također igraju ključnu ulogu u rehabilitaciji osoba s različitim jezičnim i komunikacijskim poteškoćama. S obzirom na rastuću potražnju za stručnjacima u ovom području, zakonodavna regulativa trebala bi uključivati sve relevantne struke, kako bi se osiguralo sveobuhvatno pristupanje potrebama pacijenata. Isključivost će na kraju najviše naštetiti onima potrebitima te ugroziti kvalitetu skrbi. Integracija svih srodnih struka u sustav rehabilitacije komunikacijskih i jezičnih poremećaja omogućila bi bolje zadovoljavanje potreba osoba s prethodno navedenim poremećajima."]
[164,"ANĐELA NIKOLIĆ MARGAN","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Poštovani, \npolje interesa logopedije kao struke je također i polje interesa te djelovanja fonetike - smjer rehabilitacije slušanja i govora. Tu konkretno mislim na ljudsku komunikaciju, govor, glas i slušanje te sve ono što uz to polje ide. Naravno, svaka struka ima svoj pristup u spomenutim područjima i vrijedne doprinose. Iako preklapanja u interesima postoje, svaka je struka potrebna i dragocjena. Međutim, bilo bi neozbiljno reći da je to ISKLJUČIVO i JEDINO logopedsko ili fonetsko polje interesa jer se ljudskom komunikacijom, glasom, govorom i slušanjem bave i liječnici, specijalisti otorinolaringologije-subspecijalisti audiologije i fonijatrije, specijalisti neurologije i mnogi drugi stručnjaci bez kojih probir, prevencija, dijagnostika, terapija i rehabilitacija svih poteškoća u tom polju ne bi bile moguće. Drugim riječima, sasvim je jasno da je ovo uvijek bilo i uvijek će biti područje kojim se bave mnoge struke i svaka na svoj način doprinosi boljitku pacijenata. Naprosto nije moguće svojatati polje koje je toliko multidisciplinarno i interdisciplinarno. Zdravstvenoj zaštiti stanovništva, na koju se ovaj prijedlog zakona poziva, cilj je sveobuhvatni i temeljiti pristup svakom pacijentu te osiguravanje mišljenja, znanja i intervencije raznih stručnjaka kako bi se donijela odluka o najboljem putu oporavka za pacijenta. Stoga vas molim da ovaj zakon ne bude isključiv već da uzme u obzir sve one koji također sudjeluju u procesu dijagnostike, praćenja, rehabilitacije i prevencije poteškoća govora, slušanja i glasa već desetljećima. Tu posebno mislim na fonetičare rehabilitatore slušanja i govora kojima sama titula dovoljno govori o tome čime se bave. Svakome tko u svome fokusu ima pacijenta na prvome mjestu, ovo je potpuno jasna stvar, a vjerujem da nam je svima upravo rad za dobro korisnika naših usluga uvijek nit vodilja.  \n\n Srdačan pozdrav, \n Anđela Nikolić Margan,\n mag.educ.phon.rehab. et mag.antroph."]
[165,"VALENTINA PERIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Iako magistri logopedije igraju važnu ulogu u rehabilitaciji komunikacijskih poremećaja, tvrdnja da su jedini stručnjaci za područje stručnjaci za rad u području (re)habilitacije patologije komunikacije (verbalne i neverbalne), glasa, jezika, govora, hranjenja, gutanja i slušanja nije točna te ne uzima u obzir značaj i doprinos drugih stručnjaka, poput magistra edukacije fonetičara rehabilitatora koji dolaze sa Odsjeka za fonetiku pri Filozofskom fakultetu u Zagrebu. Fonetičari imaju specifične vještine i znanja koja se fokusiraju na audiologiju, analizu govora i rehabilitaciju slušanja, što ih čini vrijednim članovima tima u radu s djecom i odraslima s komunikacijskim poremećajima. Njihova sposobnost da rehabilitiraju slušne i jezične poremećaje dodatno doprinosi kvaliteti usluga. Osim toga, u rehabilitaciji komunikacijskih poremećaja, multidisciplinarni timovi su izrazito važni. Uključivanje različitih stručnjaka, poput fonetičara i edukacijskih rehabilitatora, omogućava holistički pristup koji može poboljšati rezultate terapije i zadovoljstvo pacijenata. Nadalje, fonetičari su osposobljeni za rad s različitim asistivnim tehnologijama i slušnim pomagalima, što može značajno unaprijediti komunikaciju kod djece s teškoćama, pa tako i djece s autizmom. Njihovo znanje o primjeni ovih tehnologija može biti presudno za postizanje napretka u rehabilitaciji, stoga je timski rad važan za prepoznavanje i adresiranje kompleksnih potreba korisnika.\n\nUklanjanjem uloge fonetičara, ali i drugih stručnjaka, te monopoliziranje uloge logopeda u ovom procesu, gubi se mogućnost multidisciplinarne suradnje koja je presudna za sveobuhvatan pristup rehabilitaciji. Isto tako, tvrdnja da su poremećaji u području komunikacija kod osoba iz autističnog spektra isključivo u ingenerenciji  logopeda, također nije točna. Djeca s autizmom imaju različite potrebe koje zahtijevaju suradnju različitih stručnjaka (pa tako i fonetičara) kako bi se postigli optimalni rezultati."]
[166,"DARIJA KASALO","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Poštovani, pišem iz iskustva koje imam sa strukom fonetičara rehabilitatora. Prezadovoljna sam njihovim radom jer polaze od djetetovih mogućnosti, a ne njegovih nedostataka. Ne vidim problem u dijeljenju područja interesa srodnih struka i u tom smislu smatram ovaj prijedlog Zakona ograničavajućim, konkretno za korisnike jer im se tako smanjuju rehabilitacijske usluge i izbor znanja. Kao majka djeteta s komunikacijskim teškoćama, želim da moje dijete ima pravo izbora, da imamo pravo iscrpiti sve rehabilitacijske mogućnosti koje postoje. Znanje je tu da se dijeli!"]
[167,"UDRUGA ZA AUTIZAM I OSTALE NEURODIVERGENTNOSTI, SAMOZASTUPANJE I KULTURU RAZLIČITOSTI - ASK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Ispred Udruge za autizam ASK, koju čine samozastupnice i autistične osobe te roditelji autistične djece s različitim potrebama za podrškom, voljele bismo istaknuti simplifikaciju shvaćanja značenja “područje komunikacije” i izraziti zabrinutost tvrdnjom u navedenome članku prijedloga zakona: \"Kao glavno obilježje poremećaja iz spektra autizma označava se upravo poremećaj u području komunikacije, što pripada u područje djelovanja isključivo magistara logopedije.\"\n\nMagistri logopedije igraju ključnu ulogu u rješavanju nekih komunikacijskih poteškoća u autističnih osoba, ali uz druge stručnjake poput edukacijskih rehabilitatora, fonetičara rehabilitatora i radnih terapeuta – podrška pri rješavanju naših izazova u komunikaciji koji uključuju široki spektar komunikacijskih potreba i vještina ne možemo govoriti da pripada ISKLJUČIVO jednoj struci.\n\nGodine 2013., Američko psihijatrijsko udruženje (APA) objavilo je peto izdanje DSM-a (DSM-5). U njemu je navedeno da je za dijagnozu autizma potrebna prisutnost trajnih deficita u socijalnoj komunikaciji i socijalnoj interakciji u više različitih konteksta, koji se očituju kroz sljedeće: deficiti u socijalno-emocionalnoj uzajamnosti, u neverbalnim komunikacijskim ponašanjima koja se koriste za socijalnu interakciju, te u razvijanju, održavanju i razumijevanju odnosa. \n\nU DSM-5 komunikacijske poteškoće kod poremećaja iz spektra autizma (ASD) definirane su kao dio šire kategorije poteškoća u “socijalnoj komunikaciji i socijalnoj interakciji”. \n\nIz navedenog je razvidno da DSM-5 naglašava da “komunikacijski problemi” kod PSA-a nisu samo povezani s govornim i/ili jezičnim vještinama, već uključuju šire i dublje izazove u korištenju komunikacije u društvenim kontekstima. Također, komunikacijski izazovi kod autizma nisu ograničeni samo na govor. Alternativne metode komunikacije, poput sustava augmentativne i alternativne komunikacije (AAK) – od komunikacijskih ploča do uređaja za generiranje govora – ključni su alati za komunikaciju u negovorećih autističnih osoba. Magistri logopedije pomažu u implementaciji i korištenju AAK- kod autistične djece i osoba, ali i drugi stručnjaci, uključujući edukacijske rehabilitatore također sudjeluju u implementaciji tih alata i osiguravanju njihove učinkovitosti.\nStoga, iako su logopedi ključni u rješavanju NEKIH komunikacijskih poteškoća kod autizma, naši izazovi u komunikaciji nisu takve prirode da su ograničeni ISKLJUČIVO na magistre logopedije. Sveobuhvatna podrška autističnoj djeci i autističnim osobama uključuje multidisciplinarni tim, različite vrste stručnjaka koji se bave širokim rasponom izazova s kojima se naša autistična zajednica i pojedinci suočavaju. Samo timski pristup osigurava da se podržavaju svi aspekti cjelovitog razvoja autističnog pojedinca.\nSlijedom svega što smo naveli, stajališta smo da bi za osobe s poremećajem iz spektra autizma bilo iznimno štetno i kontraproduktivno ako bi zakonski naši poremećaji iz područja komunikacije spadali ISKLJUČIVO u područje djelovanja magistra logopedije kako se navodi u tekstu nacrta zakona."]
[168,"VLASTA ŠAJINA-SOŠIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Godinama se ciljano provodi politika deficitarnosti profesije logopeda (mala kvota upisa na Odsjek logopedije na ERF), dok paralerno na FF na Odsjeku fonetike u istom broju imamo magistre fonetike koji se znanjem i strukom preklapaju u brojnim postupcima rehabilitacije. Uključivanjem fonetičara u odgojno obrazovne i socijalne ustanove, iako su i oni po klasifikaciji zdravstveni djelatnici, smanjila bi se deficitarnost. Naglašavam: logopedi ne mogu zamijeniti kompetencije fonetičara koje su presudne u rehabilitaciji osoba s oštećenim sluhom. Uz, to i onemogućavanje upisa na diplomski studij logopedije provostupnicima ili magistrima fonetike, također podupire navedenu deficitarnost iako imaju puno dodirnih točaka kako s profesorima, literaturom i kolegijima, a što je u konačnici suprotno načelima Bolonjskog procesa."]
[169,"VLASTA ŠAJINA-SOŠIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Netočna je tvrdna da su magisti logopedije JEDINI stručnjaci u rehabilitaciji patologije komunikacije glasa, jezika i govora. Rehabilitacija slušanja bitan je uvjet u rehabilitaciji glasa, govora i jezika a nju mogu cjelovito provoditi jedino fonetičari rehabilitatori. Sramotno je da se njih ovim zakonom izostavlja (Ili je to jedan od ciljeva ovog zakona?)"]
[170,"IRENA ZOVKO PRPIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Osim što se logopedi smatraju zdravstvenim djelatnicima, a logopedija zdravstvenom djelatnošću, logopedi imaju značajnu ulogu u predškolskim i školskim ustanovama, odnosno u odgoju i obrazovanju u osnovnim i srednjim školama. \n\n\nIsključuje li se time dio logopeda koji radi u obrazovnim ustanovama i odgojno-obrazovnom sustavu?"]
[171,"DAVORKA GOREK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","\"Područja rada (radna mjesta) magistara logopedije ne utječu na postupke logopeda koji su uvijek u funkciji prevencije, probira, dijagnostike (i posljedično pisanja nalaza i postavljanja dijagnoze) i terapije/(re)habilitacije osoba s verbalnim i/ili neverbalnim komunikacijskim poremećajima\".\nLogopedi zaposleni u sustavu odgoja i obrazovanja pišu mišljenja, a ostali nalaze. Većina logopeda posjeduje standardizirane testove u školama i vrtićima, te su educirani za sva navedena područja rada ( probir, prevencija, dijagnostika, pisanje nalaza i dg, (re)habilitacijski postupci. Omogućiti svima jednake uvjete neovisno u kojem sustavu rade."]
[172,"MARIJANA JAVOROVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Poštovani, majka sam djevojke s teškim zamjedbenim oštećenjem sluha na oba uha, otkrivenim relativno kasno (1,5 dana starosti) zbog propusta probira sluha u bolnici. Iza moje kćeri i mene je 16 godina dug put rehabilitacije i zaista veliko iskustvo u radu s zagrebačkim i osječkim fonetičarima i logopedima. Potpuno je netočno reći da magistri logopedije jedini omogućavaju pružanje zdravstvene usluge na području rehabilitacije patologije komunikacije. Rehabilitacija slušanja ključan je preduvjet rehabilitaciji govora a nju mogu cjelovito provoditi jedino fonetičari. U našem, konkretnom slučaju logopedi nisu mogli isčitati nalaze niti provoditi postupke rehabilitacije slušanja dok te procese nisu postavili i provodili fonetičari. Činjenica je da se te dvije struke u brojnim postupcima rehabilitacije isprepliću ali logopedi ne mogu zamijeniti kompetencije fonetičara koje su presudne za rehabilitacijski postupak osoba s oštećenim sluhom zbog čega spomenuta konstatacija u prijedlogu Zakona nije točna."]
[173,"MAJA KELIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Kako je ovo tekst zakona, poremećaji i njihova obilježja se ne mogu navoditi parcijalno (o autizmu samo dio obilježja, u opisu logopedske djelatnosti je izostavljeno čitanje i pisanje, a o traumatskim ozljedama mozga piše \"logopedsku terapiju zbog poremećaja pragmatičke komponente jezika odnosno socijalne komunikacije te disfagije koje su jedno od glavnih obilježja\". U zakon je bolje pisati općenito, nego navoditi pojedina obilježja zanemarujući sve ostalo jer se može postaviti pitanje tko će raditi s \"ostalim obilježjima poremećaja\" (npr. kod traumatskog oštećenja mozga: jezična proizvodnja, radno pamćenje, razumijevanje, fluentnost .... ovisno o mjestu oštećenja, ako logoped radi samo ovo gore navedeno)."]
[174,"MAJA KELIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","S obzirom da je cijeli zakon pisan iz rakursa zdravstvene zaštite, znači li ova rečenica: \"Područja rada (radna mjesta) magistara logopedije ne utječu na postupke logopeda koji su uvijek u funkciji prevencije, probira, dijagnostike (i posljedično pisanja nalaza i postavljanja dijagnoze) i terapije/(re)habilitacije osoba s verbalnim i/ili neverbalnim komunikacijskim poremećajima.\" da su svi logoopedi zdravstveni radnici, neovisno o sustavu u kojem rade? Ako je to bila intencija, potrebno je to jasnije napisati. Ako nije, onda je važno jasno naznačiti koje su obaveze logopeda koji ne rade u zdravstvenom sustavu i kako se na njih ovaj zakon odnosi."]
[175,"KRISTINA MANJKAS ŠTUHEC","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Što se tiče ovog dijela \"Kao glavno obilježje poremećaja iz spektra autizma označava se upravo poremećaj u području komunikacije, što pripada u područje djelovanja isključivo magistara logopedije\" nije točno da je komunikacija jedino glavno obilježje poremećaja iz spektra autizma, a isto tako niti je to područje djelovanja i rada samo i isključivo logopeda, već edukacijskog rehabilitatora, psihologa, pedijatra, psihijatra, liječnika specijaliste prema utvrđenoj potrebi i tako dalje. Samo cjelovit pristup i interdisciplinarnost omogućuju kvalitetu podrške osobama i djeci s PSA."]
[176,"DAVORKA GOREK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Navesti povećani broj djece s specifičnim teškoćama učenja, kao što je naveo prof. Mladen Heđever, te sve vrste teškoća s kojima se logopedi susreću u svom radu, te provode prevenciju, savjetovanje, probir, dijagnostiku i logopedsku terapiju. Ne mogu ne nabrojati samo poneke jer se time smanjuje opis rada logopeda, a važno je navesti u odnosu na druge sustručnjake jer nam se domena rada često preklapa. Ovaj zakon bi to trebao regulirati, pa  molim da  se navede sve domene logopedskog rada s svim dobnim skupinama."]
[177,"DORIA DUSPARA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","\"Kao glavno obilježje poremećaja iz spektra autizma označava se upravo poremećaj u području komunikacije, što pripada u područje djelovanja isključivo magistara logopedije.\" ispraviti u \n \"Odstupanja na području komunikacije su jedno od glavnih obilježja poremećaja iz spektra autizma. Poticanje komunikacije u ovoj populaciji provode magistri logopedije, samostalno ili u suradnji s drugim stručnjakom kojemu je to u opisu zanimanja (npr. edukacijski rehabilitator)\".\n\nTri su glavna obilježja poremećaja iz spektra autizma-odstupanja na području ponašanja, socijalnih interakcija i komunikacije uz prisutne ograničene i repetitivne interese ili obrasce ponašanja ili aktivnosti. Osobe koje su na spektru autizma trebaju stručnu podršku i to je neupitno. Međutim, tvrditi da se komunikacijom kod ove populacije bave samo magistri logopedije nije ispravna. \n\nPrema HKO, propisani standard zanimanja za djelatnost edukacijske rehabilitacije na više mjesta definira da je zadaća edukacijskog rehabilitatora \"Objasniti odstupanja od tipičnog razvoja u motoričkom, senzornom, spoznajom, komunikacijskom, emocionalnom i socijalnom funkcioniranju\" i \"Kreirati i provesti procjenu razvojnih miljokaza, funkcioniranja i potreba za podrškom (na području motoričkog, senzornog i spoznajnog razvoja, učenja, komunikacije, socijalnih i emocionalnih vještina) za ciljanu populaciju.\" Kao što se može uočiti, područje komunikacije se tiče i ove struke.\n\nTakođer, edukacijski rehabilitatori, kao i logopedi, imaju pravo i obavezu stručno se usavršavati na području komunikacije, potpomognute komunikacije, IKT i ostalih metoda komunikacije, od kojih su najpoznatije vizualni sustavi komunikacije kao što su PECS i PODD. Smatram da je ta mogućnost veliko bogatstvo i od iznimnog značaja za poticanje i razvijanje vještina neverbalne i verbalne komunikacije kod svih s odstupanjima na ovom razvojnom području, što obuhvaća i osobe s autizmom."]
[178,"RAFAELA PLENTAJ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","\"Kao glavno obilježje poremećaja iz spektra autizma označava se upravo poremećaj u području komunikacije, što pripada u područje djelovanja isključivo magistara logopedije.\"\n\nPoštovani, tri su glavna obilježja poremećaja iz spektra autizma-odstupanja na području ponašanja, socijalnih interakcija i komunikacije uz prisutne ograničene i repetitivne interese ili obrasce ponašanja ili aktivnosti. Osobe koje su na spektru autizma trebaju stručnu podršku i to je neupitno. Međutim, tvrditi da se komunikacijom kod ove populacije bave samo magistri logopedije nije ispravna. \n\nPrema HKO, propisani standard zanimanja za djelatnost edukacijske rehabilitacije na više mjesta definira da je zadaća edukacijskog rehabilitatora \"Objasniti odstupanja od tipičnog razvoja u motoričkom, senzornom, spoznajom, komunikacijskom, emocionalnom i socijalnom funkcioniranju\" i \"Kreirati i provesti procjenu razvojnih miljokaza, funkcioniranja i potreba za podrškom (na području motoričkog, senzornog i spoznajnog razvoja, učenja, komunikacije, socijalnih i emocionalnih vještina) za ciljanu populaciju.\" Kao što se može uočiti, područje komunikacije se tiče i ove struke.\n\nTakođer, edukacijski rehabilitatori, kao i logopedi, imaju pravo i obavezu stručno se usavršavati na području komunikacije, potpomognute komunikacije, IKT i ostalih metoda komunikacije, od kojih su najpoznatije vizualni sustavi komunikacije kao što su PECS i PODD. Smatram da je ta mogućnost veliko bogatstvo i od iznimnog značaja za poticanje i razvijanje vještina neverbalne i verbalne komunikacije kod svih s odstupanjima na ovom razvojnom području, što obuhvaća i osobe s autizmom. \n\nSmatram da bi u ocjeni stanja koja se ovdje navodi navedeni dio trebalo korigirati na način: \"Odstupanja na području komunikacije su jedno od glavnih obilježja poremećaja iz spektra autizma. Poticanje komunikacije u ovoj populaciji provode magistri logopedije, samostalno ili u suradnji s drugim stručnjakom kojemu je to u opisu zanimanja (npr. edukacijski rehabilitator)\".\n\nLijepi pozdrav!"]
[179,"PUČKI PRAVOBRANITELJ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 1.","Kako smo već naveli u uvodnim komentarima, iz predloženog stavka 1. proizlazi kako će se Zakonom uređivati samo dužnosti i odgovornosti sveučilišnih magistara logopedije, dok su sveučilišni prvostupnici (baccalaureus) logopedije (univ. bacc. logoped.) u potpunosti isključeni, pa se postavlja pitanje njihovog pristupa tržištu rada.\n\nTakođer, postavlja se pitanje kako će se postaviti razgraničenje u odnosu na obavljanje poslova drugih srodnih zanimanja koja ne koriste logopedsku dijagnostiku i logopedsku terapiju, a sudjeluju u dijagnostici i terapiji osoba s poremećajima kao što su poremećaji glasa, govora i jezika, čitanja, pisanja i matematičkih sposobnosti, s poremećajima slušanja te oštećenjima sluha, poremećajima hranjenja i gutanja, primjena orofacijalne miofunkcionalne terapije, primjena polisenzoričke stimulacije uključujući i kod osoba u poluvegetativnom stanju i minimalno svjesnom stanju, odabir  protetičkih i drugih pomoćnih naprava za uspostavljanje i/ili poboljšanje kvalitete slušanja, glasa, govora i jezika, čitanja, pisanja i matematičkih sposobnosti, predlaganje individualiziranih postupaka odgojno-obrazovnog procesa, učenja i poučavanja i izradu individualiziranog kurikuluma te primjerenog načina ophođenja okoline s osobom kod koje su utvrđeni navedeni poremećaji. Stoga, predlažemo da se jasnijim i preciznijim određivanjem opsega primjene Zakona, omogući nastavak rada stručnjaka u drugim, logopedima srodnim zanimanjima koji već sada sudjeluju u dijagnostici i terapiji navedenih stanja."]
[180,"GORDANA HRŽICA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 1.","ODSJEK ZA LOGOPEDIJU, Edukacijsko-rehabilitacijski fakultet, PROČELNICA\nZakon o logopedskoj djelatnosti definira rad logopeda, stručnjaka koji su prema Registru Hrvatskog kvalifikacijskog okvira (https://hko.srce.hr/registar/standard-zanimanja\n/detalji/419 ) definirani kao\n\"Stručnjaci u domeni poremećaja komunikacije, jezika, govora, glasa, sluha i slušanja, hranjenja i gutanja, te socijalne komunikacije. Profesionalnim djelovanjem logopeda/logopedinja obuhvaćeni su svi verbalni i neverbalni aspekti komunikacije i jezika povezani s razumijevanjem i proizvodnjom oralnoga, pisanoga i znakovnoga jezika kao i neverbalne i potpomognute komunikacije. Logoped/logopedinja obavlja poslove prevencije, probira, trijaže, procjene i dijagnostike te intervencije (terapije/podrške/habilitacije/rehabilitacije), savjetovanja, osvještavanja, edukacije, superviziranja i mentoriranja, usmjeravanja/upućivanja drugim stručnjacima, profesionalnoga zastupanja korisnika i njihovih obitelji, suradnje s drugim stručnjacima, administriranja i rukovođenja, sudjeluje u stvaranju zakonske regulative povezane s profesijom, te provodi znanstvena i stručna istraživanja.\"\n\nOva definicija proizlazi iz upisanih skupova kompetencija koji se temelje na obrazovanju logopeda. Logopedi su, dakle, obrazovani u SVIM navedenim područjima pa je logično da se ta područja navode u Zakonu o logopedskoj djelatnosti. Vrlo je lako, uvidom u planove i programe studija, kao i u Registar HKO-a, vidjeti koliko se obrazovanje logopeda od obrazovanja drugih struka razlikuje, uključujući pri tome specifične kolegije, a posebno stotine sati kliničkih vježbi i prakse (750 sati kliničkih vježbi, 480 sati prakse) koji u studijskim programima logopedije postoje, a u drugim programima ne postoje. Vrlo je važno u narednim inačicama razrade Zakona preoblikovati neke od isključivih formulacija, na što je već upozoreno u više komentara. No, također je važno razumjeti da stručnjaka u nekom području čini njegova osposobljenost, temeljena na obrazovanju te da prijedlog Zakona o logopedskoj djelatnosti regulira rad logopeda, a ne drugih struka koje su im suradne. \n\nLogopedija je struka s jasno definiranim i u javnosti prepoznatim područjem djelovanja. Znanstveno je utemeljena i na temelju dosadašnjih rezultata istraživanja razvijeni su standardizirani testovi i osmišljene inovativne terapijske metode kojima se služe logopedi. Magistri logopedije u Hrvatskoj upotrebljavaju standardizirani dijagnostički logopedski instrumentarij. Time je značajno ubrzana diferencijalna dijagnostika i određivanje dijagnoze sukladno Međunarodnoj klasifikaciji bolesti (MKB), koja se primjenjuje u zdravstvenom sustavu Republike Hrvatske. To logopede jasno razlikuje od drugih struka koje takav instrumentarij i terapijske procedure nemaju. Iza prepoznatljivosti i objektivizacije logopedskog rada stoje desetljeća znanstvenog rada u području poremećaja socijalne komunikacije, glasa, govora, jezika, čitanja i pisanja, slušanja, hranjenja i gutanja. Takav kontinuirani i plodni rad osigurava i mogućnost cjeloživotnog obrazovanja magistara logopedije, uključujući tu i mogućnost doktorskog studija, osiguravajući kontinuiranu kvalitetu rada. Ovim se prijedlogom Zakona želi očuvati takva kvaliteta, kako bi logopedija i dalje bila široko društveno prepoznata, a korisnici ostavili pravo na usluge logopeda koje osiguravaju stvarnu razinu podrške i pomoći u poremećajima socijalne komunikacije, glasa, govora, jezika, čitanja i pisanja, slušanja, hranjenja i gutanja."]
[181,"VESNA KIRINIĆ PAPEŠ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 1.","HRVATSKA STRUKOVNA UDRUGA FONETIČARA (HSUF)\n\nRadi otklanjanja eventualnih pravnih nedoumica u budućoj primjeni Zakona predlažemo da se u članku 1. doda novi stavak 3. koji bi glasio:\n(3) Odredbe ovoga Zakona ne primjenjuju se na obavljanje poslova drugih srodnih profesija: edukacijskih rehabilitatora, socijalnih pedagoga, psihologa, radnih terapeuta, fonetičara rehabilitatora i drugih.\nIstičemo da se prijedlogom ovoga Zakona ni na koji način ne smije ograničiti ili zabraniti pristup tržištu rada putem zapošljavanja ili obavljanja samostalne djelatnosti drugim strukama. Dakle, ovaj Zakon treba se primjenjivati samo na rad logopeda i osnivanje njihove strukovne komore bez ikakvih izravnih ili neizravnih učinaka na mogućnost rada i zapošljavanja stručnjaka srodnih profesija. Naglašavamo da su pojedini članovi Hrvatske strukovne udruge fonetičara već izloženi neprimjerenim pritiscima te iskazujemo zabrinutost da donošenje ovoga Zakona može intenzivirati navedene, zaista neprimjerene pritiske."]
[182,"ANTONIJA BLAŽI OSTOJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 1.","Antonija Blaži Ostojić, magistra logopedije, doktorandica Poslijediplomskog doktorskog studija Poremećaji jezika, govora i slušanja, Edukacijsko-rehabilitacijskog \nfakulteta, članica posebne radne skupine ''Educational Standards & Common Training Framework Task Force'' Europske asocijacije logopeda (ESLA) \n\nŽelim jasno istaknuti da kao magistra logopedije i doktorandica Poslijediplomskog doktorskog studija Poremećaji jezika, govora i slušanja, Edukacijsko-rehabilitacijskog \nfakulteta, Sveučilišta u Zagrebu te kao članica posebne radne skupine ''Educational Standards & Common Training Framework Task Force'' Europske asocijacije logopeda (ESLA), čiji je cilj formiranje i unaprjeđenje obrazovnih i kliničkih standarda i smjernica u logopediji u Europi, podržavam donošenje Zakona o logopedskoj djelatnosti koji je od iznimne važnosti i javnog interesa za građane Republike Hrvatske.\n\nZakon o logopedskoj djelatnosti kojom će se ista regulirati ključan je iz nekoliko razloga:\n\nZakonska regulacija osigurava da samo kvalificirani, visokoobrazovani, kompetentni stručnjaci pružaju logopedske usluge (dakle, logopedi), što štiti korisnike od neadekvatnih ili neprofesionalnih pristupa procesu dijagnostike i/ili terapije. To osigurava visoke standarde skrbi, a samim time i bolje ishode. Drugim riječima, zakonska regulacija pomaže u \nsprječavanju nelegalnog ili nestručnog pružanja logopedskih usluga, a ukoliko ista izostane, značajno se može ugroziti napredak i kvaliteta života potrebitih.\n\nUpravo jasno definirani zakoni i standardi omogućuju održavanje kvalitete u pružanju logopedskih usluga. Logopedi moraju ispuniti određene obrazovne i stručne kriterije, što osigurava da dijagnostika i terapija koju pružaju odgovara znanstveno-stručnim smjernicama i najboljim praksama.\n\nNadalje, zakonom propisane etičke smjernice i standardi pomažu u sprječavanju neetičkog ponašanja i osiguravaju da se logopedi pridržavaju najviših profesionalnih normi.\n\nZakonska regulacija također daje legitimitet profesiji logopeda, čime se osigurava prepoznatljivost unutar zdravstvenog i drugih sustava, ali i samog društva. \nTime se omogućava bolje razumijevanje uloge logopeda i povećava svijest o važnosti njihovog rada u rehabilitaciji.\n\nLogopedska djelatnost je autonomna profesija, u kojoj je stručnjak svojim završenim fakultetskim obrazovanjem kompetentan za prevenciju, procjenu, dijagnostiku, \nsavjetovanje, planiranje i pružanje intervencija za osobe s poremećajima komunikacije, jezika, govora, sluha, glasa i gutanja. Jasno je da logopedi blisko surađuju s drugim \nstručnjacima koji se također dotiču navedenog područja rada u specifičnom aspektu, a kako bismo osigurali holistički pristup našim korisnicima. Međutim, važno je \nrazumijeti da se određene srodne struke dotiču (odnosno trebale bi se doticati) navedenih područja rada u onom omjeru koji je propisan definicijama njihovih struka i njihovim visokoobrazovnim programom (!). Profesija logopeda je neovisna od drugih profesija te zahtijeva poseban obrazovni program sa specifičnim kompetencijama koji je reguliran smjernicama na razini Europe i Sjedinjenih Američkih država kroz obvezujuće dokumente krovnih organizacija poput Europske asocijacije logopeda ESLA-e, Američke asocijacije \nlogopeda ASHA-e te Svjetske zdravstvene organizacije (WHO) kako bi se moglo raditi u ovom području. U prilog tome dostavljam poveznice na dokumente koji definiraju \npodručje djelovanja logopeda, smjernice za etičke standarde i kontinuiran profesionalan razvoj, a koji su obvezujući za sve logopede na području Europske Unije, a i šire. \nTakođer, navedeni dokumenti jasno definiraju koji profil stručnjaka smije obavljati LOGOPEDSKU djelatnost. \nPoveznice: https://eslaeurope.eu/practice/ ; https://eslaeurope.eu/resources/ ; https://www.asha.org/policy/sp2016-00343/\nOno što još želim naglasiti- ovaj Zakon na način kako je napisan definira područje rada logopeda i uvjete za obavljanje isključivo logopedske djelatnosti te ni na koji način ne \nspominje niti obezvrjeđuje ili umanjuje značaj drugih struka, no postavlja jasne granice logopedske djelatnosti u odnosu na srodne struke. Upravo dosadašnje nepostojanje \njasnih razgraničenja profila stručnjaka koji mogu pružati isključivo logopedsku djelatnost (a koji već postoje na razini Europe, Amerike i Australije), dovelo je do velikih problema i svaštarenja u pružanju usluga djeci i odraslim osobama s poremećajima komunikacije, jezika, govora, glasa, slušanja, gutanja i hranjenja u Republici Hrvatskoj."]
[183,"MATIJA BARTOL","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 1.","Hrvatska strukovna udruga fonetičara  predlaže: Radi otklanjanja eventualnih pravnih nedoumica u budućoj primjeni Zakona predlažemo da se u članku 1. doda novi stavak 3. koji bi glasio:\n(3) Odredbe ovoga Zakona ne primjenjuju se na obavljanje poslova drugih srodnih profesija: edukacijskih rehabilitatora, socijalnih pedagoga, psihologa, radnih terapeuta, fonetičara rehabilitatora i drugih.\nIstičemo da se prijedlogom ovoga Zakona ni na koji način ne smije ograničiti ili zabraniti pristup tržištu rada putem zapošljavanja ili obavljanja samostalne djelatnosti drugim strukama. Dakle, ovaj Zakon treba se primjenjivati samo na rad logopeda i osnivanje njihove strukovne komore bez ikakvih izravnih ili neizravnih učinaka na mogućnost rada i zapošljavanja stručnjaka srodnih profesija. Naglašavamo da su pojedini članovi Hrvatske strukovne udruge fonetičara već izloženi neprimjerenim pritiscima te iskazujemo zabrinutost da donošenje ovoga Zakona može intenzivirati navedene, zaista neprimjerene pritiske."]
[184,"LUCIA PAULA DERANJA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 1.","Potrebno je dodati i fonetičare rehabilitatore slušanja i govora pod odredbe ovoga Zakona s obzirom da su i oni stručnjaci s navedenim znanjima, također magistri struke."]
[185,"VIKTORIJA SOŠIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 1.","Fonetika je znanost koja se bavi artikulacijskimsvojstvima jezika, stoga fonetičar rehabilitator ima znanja za rehabilitaciju slušanja i govora, kao i ispravljanje artikulacijskih i drugih poteškoća u govoru i izgovoru."]
[186,"MIŠELA BAČIĆ BARONICA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 1.","Članak 1. Nije mi jasno što se ovim Zakonom zapravo uređuje jer nisu obuhvaćeni sadržaji i organizacijski oblici obavljanja logopedske djelatnosti u svim resorima u kojima logopedi rade već samo u zdravstvenom sustavu i privatnoj praksi. Zakonom o logopedskoj djelatnosti trebale bi se urediti dužnosti i odgovornosti, ali i prava logopeda neovisno o resoru u kojem rade jer je logopedija interdisciplinarna u svojoj biti. U ovom nacrtu Zakona o logopedskoj djelatnosti nisu riješena pitanja logopeda koji su zaposleni u sustavu obrazovanja, socijalne skrbi i u predškolskim ustanovma jer oni podliježu Zakonima i pravilnicima nadležnih ministarstava. To za sobom povlači niz problema ( višestruko polaganje stručnih ispita u slučaju mijenjanja radnog mjesta, nejednaka opterećenost logopeda u pogledu broja korisnika i sati u neposrednom radu s korisnicima, zaduživanje logopeda poslovima koji nisu u djelokrugu rada logopeda, nejednaki koeficijenti za obračun plaće i nejednaka naknada za isti rad...). Naziv Zakon o logopedskoj djelatnosti upućuje na reguliranje logopedske djelatnosti za sve logopede, a u ovom Nacrtu Zakona o logopedskoj djelatnosti to nije vidljivo."]
[187,"PUČKI PRAVOBRANITELJ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 2.","Imajući u vidu činjenicu da logopedi, osim u sustavu zdravstva, mogu raditi i u praksi rade i u sustavu odgoja i obrazovanja, znanosti, socijalne skrbi, unutar privatne prakse kao i institucijama lokalne zajednice i nevladina sektora, predlažemo doraditi odredbu članka 2. i proširiti pojmovnik kako bi i iz njega bilo razvidno da su logopedi i osobe koje su završile preddiplomski studij logopedije, diplomski studij logopedije, integrirani preddiplomski i diplomski studij logopedije ili mu je priznata inozemna stručna kvalifikacija za obavljanje regulirane profesije logoped u skladu sa ovim Zakonom i posebnim propisima."]
[188,"KSENIJA HUNJEK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 2.","Poštovani, \n\nslažem se s kolegicom Lucijom Brezak te u nastavku u potpunosti prenosim njezin komentar.\nU zakonu je potrebno izbaciti \"isključivo\" što bi moglo ograničiti rad drugih struka kompetentnih u istom području djelovanja i navesti koje se struke podrazumijevaju kao sustručnjaci u okvirima svojih kompetencija.\nOvo se velikim dijelom preklapa sa zanimanjem fonetičara, za kojeg se u standardu zanimanja u registru Hrvatskog kvalifikacijskog okvira (HKO) pod šifrom 542 navode, među ostalim, sljedeći skupovi kompetencija:\n- Izrada slušnih i govornih fonetskih statusa: „Odrediti slušni status osobe na temelju funkcionalnih dijagnostičkih postupaka za procjenu sluha i slušanja. Samostalno opisati i klasificirati atipična govorna ostvarenja uključujući govorne pogreške i poremećaje, s obzirom na procjenu oštećenja sluha, normativne artikulacijske, akustičke i razvojne podatke hrvatskog govora. (…)“\n- Planiranje individualnih i grupnih govornih i slušnih fonetskih vježbi: „Interpretirati govorni i slušni fonetski status pojedinca ili sudionika skupine i na temelju njega osmisliti fonetske vježbe. (…)“\n- Izvođenje individualnih i grupnih fonetskih vježbi\n- Zaštita glasa: „(…) Savjetovati pojedince, skupine ili institucije različitih profila o načinima njege glasa i prevencije oštećenja. Provoditi individualne i grupne edukacije ili vježbe za zaštitu glasa. (…)“\nSpomenuti standard zanimanja je naveden pod razinom HKO 7.1.sv odnosno pod razinom European Qualification Framework (EQF) 7, što je razina jednaka razini magistra logopedije. Štoviše, dopusnicu za izvođenje studija fonetike Filozofskom fakultetu Sveučilišta u Zagrebu izdalo je isto Ministarstvo obrazovanja, znanosti i športa koje je izdalo dopusnice za studije logopedije na hrvatskim javnim sveučilištima, a sveučilišnu diplomu magistrima fonetike izdaje isto Sveučilište u Zagrebu koje izdaje sveučilišne diplome magistrima logopedije. U dopunskoj ispravi o diplomskom studiju fonetike, smjer rehabilitacija slušanja i govora, kao ishodi učenja navode se, među ostalim:\n- „razlikovati suvremene klasifikacije govorno-jezičnih poremećaja i analizirati različite vrste odstupanja od urednog govorno-jezičnog razvoja“\n- „provoditi funkcionalnu dijagnostiku sluha i slušanja“\n- „preporučiti izbor određenih slušnih pomagala i pratiti njihovu uporabu“\n- „pripremiti i provoditi program rehabilitacije slušanja i govora“\n- „pripremiti, provesti i evaluirati postupak fonetske korekcije u materinskom ili stranom jeziku“"]
[189,"LUCIJA BREZAK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 2.","U zakonu je potrebno izbaciti \"isključivo\" što bi moglo ograničiti rad drugih struka kompetentnih u istom području djelovanja i navesti koje se struke podrazumijevaju kao sustručnjaci u okvirima svojih kompetencija. \nOvo se velikim dijelom preklapa sa zanimanjem fonetičara, za kojeg se u standardu zanimanja u registru Hrvatskog kvalifikacijskog okvira (HKO) pod šifrom 542 navode, među ostalim, sljedeći skupovi kompetencija:\n- Izrada slušnih i govornih fonetskih statusa: „Odrediti slušni status osobe na temelju funkcionalnih dijagnostičkih postupaka za procjenu sluha i slušanja. Samostalno opisati i klasificirati atipična govorna ostvarenja uključujući govorne pogreške i poremećaje, s obzirom na procjenu oštećenja sluha, normativne artikulacijske, akustičke i razvojne podatke hrvatskog govora. (…)“\n- Planiranje individualnih i grupnih govornih i slušnih fonetskih vježbi: „Interpretirati govorni i slušni fonetski status pojedinca ili sudionika skupine i na temelju njega osmisliti fonetske vježbe. (…)“\n- Izvođenje individualnih i grupnih fonetskih vježbi\n- Zaštita glasa: „(…) Savjetovati pojedince, skupine ili institucije različitih profila o načinima njege glasa i prevencije oštećenja. Provoditi individualne i grupne edukacije ili vježbe za zaštitu glasa. (…)“\nSpomenuti standard zanimanja je naveden pod razinom HKO 7.1.sv odnosno pod razinom European Qualification Framework (EQF) 7, što je razina jednaka razini magistra logopedije. Štoviše, dopusnicu za izvođenje studija fonetike Filozofskom fakultetu Sveučilišta u Zagrebu izdalo je isto Ministarstvo obrazovanja, znanosti i športa koje je izdalo dopusnice za studije logopedije na hrvatskim javnim sveučilištima, a sveučilišnu diplomu magistrima fonetike izdaje isto Sveučilište u Zagrebu koje izdaje sveučilišne diplome magistrima logopedije. U dopunskoj ispravi o diplomskom studiju fonetike, smjer rehabilitacija slušanja i govora, kao ishodi učenja navode se, među ostalim:\n- „razlikovati suvremene klasifikacije govorno-jezičnih poremećaja i analizirati različite vrste odstupanja od urednog govorno-jezičnog razvoja“\n- „provoditi funkcionalnu dijagnostiku sluha i slušanja“\n- „preporučiti izbor određenih slušnih pomagala i pratiti njihovu uporabu“\n- „pripremiti i provoditi program rehabilitacije slušanja i govora“\n- „pripremiti, provesti i evaluirati postupak fonetske korekcije u materinskom ili stranom jeziku“"]
[190,"GORDANA HRŽICA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 2.","ODSJEK ZA LOGOPEDIJU, Edukacijsko-rehabilitacijski fakultet, PROČELNICA\nZakon o logopedskoj djelatnosti definira rad logopeda, stručnjaka koji su prema Registru Hrvatskog kvalifikacijskog okvira (https://hko.srce.hr/registar/standard-zanimanja\n/detalji/419 ) definirani kao\n\"Stručnjaci u domeni poremećaja komunikacije, jezika, govora, glasa, sluha i slušanja, hranjenja i gutanja, te socijalne komunikacije. Profesionalnim djelovanjem logopeda/logopedinja obuhvaćeni su svi verbalni i neverbalni aspekti komunikacije i jezika povezani s razumijevanjem i proizvodnjom oralnoga, pisanoga i znakovnoga jezika kao i neverbalne i potpomognute komunikacije. Logoped/logopedinja obavlja poslove prevencije, probira, trijaže, procjene i dijagnostike te intervencije (terapije/podrške/habilitacije/rehabilitacije), savjetovanja, osvještavanja, edukacije, superviziranja i mentoriranja, usmjeravanja/upućivanja drugim stručnjacima, profesionalnoga zastupanja korisnika i njihovih obitelji, suradnje s drugim stručnjacima, administriranja i rukovođenja, sudjeluje u stvaranju zakonske regulative povezane s profesijom, te provodi znanstvena i stručna istraživanja.\"\n\nOva definicija proizlazi iz upisanih skupova kompetencija koji se temelje na obrazovanju logopeda. Logopedi su, dakle, obrazovani u SVIM navedenim područjima pa je logično da se ta područja navode u Zakonu o logopedskoj djelatnosti. Vrlo je lako, uvidom u planove i programe studija, kao i u Registar HKO-a, vidjeti koliko se obrazovanje logopeda od obrazovanja drugih struka razlikuje, uključujući pri tome specifične kolegije, a posebno stotine sati kliničkih vježbi i prakse (750 sati kliničkih vježbi, 480 sati prakse) koji u studijskim programima logopedije postoje, a u drugim programima ne postoje. Vrlo je važno u narednim inačicama razrade Zakona preoblikovati neke od isključivih formulacija, na što je već upozoreno u više komentara. No, također je važno razumjeti da stručnjaka u nekom području čini njegova osposobljenost, temeljena na obrazovanju te da prijedlog Zakona o logopedskoj djelatnosti regulira rad logopeda, a ne drugih struka koje su im suradne. \n\nLogopedija je struka s jasno definiranim i u javnosti prepoznatim područjem djelovanja. Znanstveno je utemeljena i na temelju dosadašnjih rezultata istraživanja razvijeni su standardizirani testovi i osmišljene inovativne terapijske metode kojima se služe logopedi. Magistri logopedije u Hrvatskoj upotrebljavaju standardizirani dijagnostički logopedski instrumentarij. Time je značajno ubrzana diferencijalna dijagnostika i određivanje dijagnoze sukladno Međunarodnoj klasifikaciji bolesti (MKB), koja se primjenjuje u zdravstvenom sustavu Republike Hrvatske. To logopede jasno razlikuje od drugih struka koje takav instrumentarij i terapijske procedure nemaju. Iza prepoznatljivosti i objektivizacije logopedskog rada stoje desetljeća znanstvenog rada u području poremećaja socijalne komunikacije, glasa, govora, jezika, čitanja i pisanja, slušanja, hranjenja i gutanja. Takav kontinuirani i plodni rad osigurava i mogućnost cjeloživotnog obrazovanja magistara logopedije, uključujući tu i mogućnost doktorskog studija, osiguravajući kontinuiranu kvalitetu rada. Ovim se prijedlogom Zakona želi očuvati takva kvaliteta, kako bi logopedija i dalje bila široko društveno prepoznata, a korisnici ostavili pravo na usluge logopeda koje osiguravaju stvarnu razinu podrške i pomoći u poremećajima socijalne komunikacije, glasa, govora, jezika, čitanja i pisanja, slušanja, hranjenja i gutanja."]
[191,"ANA BARUN KULIŠ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 2.","Nacrt prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti je potpuno ISKLJUČIV prema svim srodnim strukama koje sudjeluju u probiru, prevenciji, dijagnostici, terapiji te rehabilitaciji poteškoća u komunikaciji, glasu, sluhu, slušanju i govoru. Komunikacija, sluh i slušanje, glas, govor i jezik područja su zanimanja kako logopedske, tako i drugih srodnih struka poput edukacijskih rehabilitatora, fonetičara rehabilitatora, liječnika-specijalista otorinolaringologije/subspecijalista audiologije i fonijatrije, specijalista neurologije te mnogih drugih.\nTvrdnja da su magistri logopedije jedini koji pružaju zdravstvenu uslugu na najvišem standardu kvalitete u području (re)habilitacije patologije komunikacije (verbalne i neverbalne), glasa, govora, sluha i slušanja je posve netočna.\nSkrećem pozornost zakonodavcu i javnosti da je prijedlogom Zakona o logopedskoj djelatnosti zanemarena INTERDISCIPLINARNOST područja, s kojom su sve spomenute struke i više nego dobro upoznate tijekom studija i rada. Ta riječ nam se kroz čitavi studij, svu literaturu, a danas i kroz rad čitavo vrijeme provlači."]
[192,"ARNALDA DOBRIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 2.","Poštovani,\nsporno je ograničavanje preventivnih i savjetodavnih djelatnosti vezanih uz jezik, govor, glas itd. na rad isključivo logopeda jer je upravo ovo područje rada i fonetičara i logopeda i (komunikologa). Osim toga, rad na slušanju domena je fonetičara prema standardu zanimanja, ishodima učenja progrma studija itd. dok je primarno područje rada logopeda govorna patologija. Upravo je sprega rada ova dva profila stručnjaka (uz niz drugih stručnjaka kroz cijeli proces rehabilitacije) temelj dobrih ishoda rehabilitacije slušanja i govora. Na temelju dugogodišnjeg rada na istraživanju slušanja i govora fonetičar je jednakopravan i neizostavan stručnjak u procesu rehabilitacije.\nDijagnostika govornih i glasovnih sposobnosti, funkcionalna slušna dijagnostika te poremećaji glasa i govora domena je u kojoj je neophodna multidisciplinarni pristup različitih struka (fonetičari, logopedi, ORL audiolozi i fonijatri, psiholozi itd.). U pojedinim je aspektima ove dijagnostike (i rehabilitacije koja iz nje proizlazi) svojim znanjima dominantan fonetičar (slušanje) dok je u drugim aspektima (govor) upravo logoped onaj koji primarno određuje tijek rehabilitacije na temelju učinjene dijagnostike. Rad na glasu u estetskoj i patološkoj domeni također je područje rada fonetičara. \nSvime navedenime prijedlog Zakona u logopedskoj djelatnosti u suprotnosti je s navedenim u članku 155. Zakona zdravstvenoj zaštiti u kojoj se fonetičar navodi kao jedan u nizu stručnjaka koji rade u gore spomenutim interdisciplonarnim područjima preventivnih, dijagnostičkih i savjetodavnih djelatnosti vezanih uz jezik, govor i slušanje."]
[193,"IRENA BILIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 2.","Pozdravljam inicijativu Ministarstva zdravstva i radne skupine za konačno zakonsko reguliranje logopedije kao struke koja se u zadnjih deset godina značajno unaprijedila na svim poljima  i postala neizostavan dionik polivalentne zdravstvene skrbi. Izazovi zdravstva 21. stoljeća su izazovi koji prate i logopediju, te se ona kao takva, bez jasnih zakonskih regulativa, ne može kvalitetno razvijati i držati korak sa suvremenim zahtjevima složene kliničke prakse. Svjedoci smo porastu ne samo komunikacijsko-jezično-govornih poremećaja, već i poremećaja glasa i gutanja gdje se usko isprepleću složene logopedske dijagnostičko-terapijske metode s anatomsko-funkcionalnim odstupanjima gdje je od izuzetne važnosti kontinuirana edukacija koja bi se konačno regulirala kroz rad Komore. Vjerujem  da će se uspostavom Komore regulirati kvaliteta rada/cjeloživotna izobraza logopeda uz poboljšanje uvjeta logopeda na tržištu rada."]
[194,"VJEKOSLAVA SOŠIĆ ŽUŽA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 2.","Kao gluha osoba želim istaknuti da se zakonom MORAJU OBUHVATITI I FONETIČARI REHABILITATORI, a Zakon tada ne bi u nazivu imao \"logopedsku djelatnost\" već možda rad stručnjaka u rehabilitaciji slušanja, glasa i govora npr."]
[195,"GORDANA HRŽICA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 2.","ODSJEK ZA LOGOPEDIJU, Edukacijsko-rehabilitacijski Fakultet, PROČELNICA. U članku se dobro opisuje širok raspon rada logopeda (za taj su širok raspon rada logopedi obrazovani cjelovitim studijem s prikladnim kolegijima, velikim brojem kliničkih vježbi te stručne prakse u različitim ustanovama), ali ne bi bilo loše razmisliti o tome da se doda u raspon logopedskog djelovanja i izrada dijagnostičkih i terapijskih materijala. Ovo je posebno važno zbog toga što nema puno struka koje u dijagnostici mogu upotrebljavati standardizirane testove te polažu puno truda u uspostavu znanstveno utemeljenih terapijskih postupaka, a do toga se došlo dugogodišnjim trudom. U budućnosti sigurno će se još više rada posvetiti tome pa bi bilo dobro definirati i taj aspekt rada kao logopedsku djelatnost."]
[196,"LUCIJA BREZAK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 2.","Ovime se izostavljaju magistri edukacije fonetičari rehabilitatori koji su osposobljeni za provođenje funkcionalne dijagnostike slušanja, rehabilitacije sluha i slušanja, koji provode preoperacijsku i poslijeoperacijsku rehabilitaciju djece s ugrađenom umjetnom pužnicom. Također na temelju znanja iz audiotehnike, psihoakustike, akustičke fonetike te akustičke analize sudjeluju kako i sam članak kaže u \"odabiru  protetičkih i drugih pomoćnih naprava za uspostavljanje i/ili poboljšanje kvalitete slušanja, glasa, govora i jezika\". Uz sve to na temelju didaktičkih predmeta poput psihologije odgoja i obrazovanja, sustavne pedagodije i same didaktike osposobljeni su za savjetodavni rad i pristup samom djetetu i njegovom roditelju."]
[197,"DORA PENZAR","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 2.","Potrebno je jasno istaknuti da pravo logopeda na obavljanje logopedske djelatnosti koje proizlazi iz članka 4. ovog nacrta Zakona o logopedskoj djelatnosti, kao i uvjeti koji su navedeni u članku 5., ne isključuju pravo drugih stručnjaka na obavljanje srodnih djelatnosti koje se s logopedskom djelatnosti preklapaju na određenim područjima. Konkretno, u stavku 1. ovog članka među ostalim navodi se da logopedska djelatnost obuhvaća „utvrđivanje komunikacijskih, jezičnih, govornih i glasovnih sposobnosti i potencijala pojedinca, (…) procjena potrebe rehabilitacije slušanja, (…) procjena komunikacijskih poremećaja te poremećaja glasa, jezika i govora, (…) procjena kvalitete glasa, procjena složenih komunikacijskih potreba, (…)“, kao i primjenu „specijaliziranih metoda i postupaka individualnog ili grupnog rada i provođenje istih uživo i radom na daljinu – telerehabilitacija s djecom i/ili odraslim osobama s poremećajima socijalne komunikacije, poremećajima glasa, govora i jezika, (…) s poremećajima slušanja te oštećenjima sluha, (…) odabir protetičkih i drugih pomoćnih naprava za uspostavljanje i/ili poboljšanje kvalitete slušanja, glasa, govora i jezika, (…) predlaganje individualiziranih postupaka odgojno-obrazovnog procesa, učenja i poučavanja i izradu individualiziranog kurikuluma te primjerenog načina ophođenja okoline s osobom kod koje su utvrđeni navedeni poremećaji; (…) savjetovanje obitelji i zajednice korisnika (…)“. Ovo se dobrim dijelom preklapa sa zanimanjem fonetičara, za kojeg se u standardu zanimanja u registru Hrvatskog kvalifikacijskog okvira (HKO) pod šifrom 542 navode, među ostalim, sljedeći skupovi kompetencija:\n- Izrada slušnih i govornih fonetskih statusa: „Odrediti slušni status osobe na temelju funkcionalnih dijagnostičkih postupaka za procjenu sluha i slušanja. Samostalno opisati i klasificirati atipična govorna ostvarenja uključujući govorne pogreške i poremećaje, s obzirom na procjenu oštećenja sluha, normativne artikulacijske, akustičke i razvojne podatke hrvatskog govora. (…)“\n- Planiranje individualnih i grupnih govornih i slušnih fonetskih vježbi: „Interpretirati govorni i slušni fonetski status pojedinca ili sudionika skupine i na temelju njega osmisliti fonetske vježbe. (…)“\n- Izvođenje individualnih i grupnih fonetskih vježbi\n- Zaštita glasa: „(…) Savjetovati pojedince, skupine ili institucije različitih profila o načinima njege glasa i prevencije oštećenja. Provoditi individualne i grupne edukacije ili vježbe za zaštitu glasa. (…)“\nSpomenuti standard zanimanja je naveden pod razinom HKO 7.1.sv odnosno pod razinom European Qualification Framework (EQF) 7, što je razina jednaka razini magistra logopedije. Štoviše, dopusnicu za izvođenje studija fonetike Filozofskom fakultetu Sveučilišta u Zagrebu izdalo je isto Ministarstvo obrazovanja, znanosti i športa koje je izdalo dopusnice za studije logopedije na hrvatskim javnim sveučilištima, a sveučilišnu diplomu magistrima fonetike izdaje isto Sveučilište u Zagrebu koje izdaje sveučilišne diplome magistrima logopedije. U dopunskoj ispravi o diplomskom studiju fonetike, smjer rehabilitacija slušanja i govora, kao ishodi učenja navode se, među ostalim:\n- „razlikovati suvremene klasifikacije govorno-jezičnih poremećaja i analizirati različite vrste odstupanja od urednog govorno-jezičnog razvoja“,\n- „provoditi funkcionalnu dijagnostiku sluha i slušanja“,\n- „preporučiti izbor određenih slušnih pomagala i pratiti njihovu uporabu“,\n- „pripremiti i provoditi program rehabilitacije slušanja i govora“,\n- „pripremiti, provesti i evaluirati postupak fonetske korekcije u materinskom ili stranom jeziku“.\nAko se u konačni tekst Zakona o logopedskoj djelatnosti prihvati ovakva nejasna formulacija, magistre fonetike, čija je stručnost na jednakoj razini magistrima logopedije i čiju stručnost garantiraju iste institucije u Republici Hrvatskoj, potencijalno bi se stavilo u položaj kojim bi im se otežao ili čak onemogućio rad na području svoje struke. Osim što bi to moglo naškoditi fonetičarima kao provoditeljima dijagnostike i rehabilitacije, takav tretman struka u širokoj lepezi potreba djece i odraslih s poremećajima u govoru, jeziku, slušanju i glasu mogao bi i korisnicima terapije onemogućiti pristup svim metodama i terapeutima koji bi im bili potrebni i koji bi im mogli omogućiti optimalnu terapiju interdisciplinarnom suradnjom."]
[198,"DAMIR PUŠKARIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 2.","Ovim tekstom se izostavlja i slijepo zanemaruje rad fonetičara rehabilitatora. Reći da je ovo područje kojim se bave isključivo logopedi je potpuno neupućena izjava zbog koje ispašta krajnji korisnik, kojemu su potencijalno potrebne usluge fonetičara rehabilitatora. Dakako, logopedija i fonetika dijele dio područja djelovanja, ali baš iz tog razloga je potrebno kranjim korisnicima osigurati pristup svim mogućim resursima u dijagnostici i rehabilitaciji govora, slušanja, glasa i svega ostalog što takve struke obuhvaćaju."]
[199,"LUCIA PAULA DERANJA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 2.","Multidisciplinarnost i suradnja u istim područjima interesa više struka na dobrobit su krajnjeg korisnika, kao i stručnjaka u tom području za razvoj novih metoda rada i dijagnostike unutar svake djelatnosti. S obzirom na sve veći broj djece i osoba s poteškoćama u razvoju slušanja, govora, jezika, komunikacije te svih poremećaja unutar ovih kategorija, nužno je osigurati roditeljima i djeci mogućnost multidisciplinarnog i interdisciplinarnog pristupa. Ovdje je stoga važno navesti i fonetičara rehabilitatora kao jednog od stručnjaka koji se bavi ovim područjem djelovanja."]
[200,"ANĐELA NIKOLIĆ MARGAN","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 2.","Poštovani, \nPolje interesa logopedije kao struke je također i polje interesa te djelovanja fonetike - smjer rehabilitacije slušanja i govora. Tu konkretno mislim na ljudsku komunikaciju, govor, glas i slušanje te sve ono što uz to polje ide. Naravno, svaka struka ima svoj pristup u spomenutim područjima i vrijedne doprinose. Iako preklapanja u interesima postoje, svaka je struka potrebna i dragocjena. Međutim, bilo bi neozbiljno reći da je to ISKLJUČIVO i JEDINO logopedsko ili fonetsko polje interesa jer se ljudskom komunikacijom, glasom, govorom i slušanjem bave i liječnici, specijalisti otorinolaringologije-subspecijalisti audiologije i fonijatrije, specijalisti neurologije i mnogi drugi stručnjaci bez kojih probir, prevencija, dijagnostika, terapija i rehabilitacija svih poteškoća u tom polju ne bi bile moguće. Drugim riječima, sasvim je jasno da je ovo uvijek bilo i uvijek će biti područje kojim se bave mnoge struke i svaka na svoj način doprinosi boljitku pacijenata. Naprosto nije moguće svojatati polje koje je toliko multidisciplinarno i interdisciplinarno.  Zdravstvenoj zaštiti stanovništva, na koju se ovaj prijedlog zakona poziva, cilj je sveobuhvatni i temeljiti pristup svakom pacijentu te osiguravanje mišljenja, znanja i intervencije raznih stručnjaka kako bi se donijela odluka o najboljem putu oporavka za pacijenta. Stoga vas molim da ovaj zakon ne bude isključiv već da uzme u obzir sve one koji također sudjeluju u procesu dijagnostike, praćenja, rehabilitacije i prevencije poteškoća govora, slušanja i glasa već desetljećima. Tu posebno mislim na fonetičare rehabilitatore slušanja i govora kojima sama titula dovoljno govori o tome čime se bave. Svakome tko u svome fokusu ima pacijenta na prvome mjestu, ovo je potpuno jasna stvar, a vjerujem da nam je svima upravo rad za dobro korisnika naših usluga uvijek nit vodilja. \n \nSrdačan pozdrav, \nAnđela Nikolić Margan,\nmag.educ.phon.rehab. et mag.antroph."]
[201,"VALENTINA PERIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 2.","Dok je uloga magistara logopedije u prevenciji, probiru i savjetodavnom radu od iznimne važnosti, važno je naglasiti da ovaj aspekt rada nije isključiv samo za njih. Magistri edukacije fonetičari rehabilitatori također imaju ključnu ulogu u ovim aktivnostima, posebno u kontekstu slušnih i komunikacijskih poremećaja. Stoga je važno da prijedlog zakona jasno naglasi multidisciplinarnu prirodu rada u rehabilitaciji komunikacijskih poremećaja, uključujući doprinose svih relevantnih stručnjaka. Time će se osigurati optimalna skrb i podrška za sve korisnike."]
[202,"DAVORKA GOREK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 2.","Nadopuna članka 2c) Logopedska terapija odnosi se i na poboljšanje komunikacijskih i glasovnih vještina i učinkovitosti (primjerice rad na usvajanju pravilnog naglaska i prozodije riječi, korekcija izgovora, podizanje kvalitete glasa kod vokalnih profesionalaca, rad s osobama iz dvojezičnih sredina, poremećaja oralno-laringealnih funkcija (gutanja) i srodnih poremećaja, poremećaj ritma i tempa govora."]
[203,"VEDRANA KOMAZEC JURIČIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 2.","Logopedska djelatnost, osim prevencije, dijagnostike, terapije, protetike, savjetodavnog rada i edukacije, obuhvaća i znanstvena istraživanja te razvoj novih metoda i postupaka. Ova komponenta je ključna jer omogućuje unapređenje postojećih pristupa u tretmanu poremećaja komunikacije, govora, jezika te ostalih spomenutih poremećaja. Kroz istraživanja, logopedi mogu utemeljiti nove terapijske tehnike, evaluirati njihovu učinkovitost i prilagoditi ih specifičnim potrebama pacijenata. Time se kontinuirano podiže kvaliteta logopedske prakse, što osigurava da se koristi najučinkovitije moguće metode u radu s korisnicima."]
[204,"BLAŽENKA BROZOVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 3.","Doc.dr.sc. Blaženka Brozović, Odsjek za logopediju, Edukacijsko-rehabilitacijski fakultet Sveučilišta u Zagrebu\nČlanica Upravnoga odbora Europske udruge logopeda - European Speech and Language Therapy Association - ESLA\n\nLogopedija je međunarodno priznata ZDRAVSTVENA profesija, sa stogodišnjom tradicijom, što je jasno vidljivo i iz usklađenih međunarodnih klasifikacija zanimanja.\n1) ISCO –08 (Health Professionals ISCO-08 code 22 (2266 Audiologists and Speech Therapists))\nhttps://www.ilo.org/sites/default/files/wcmsp5/g\nroups/public/@dgreports/@dcomm/@publ/documents/p\nublication/wcms_172572.pdf\n2) WHO International Classification of the Health workers (Health Professionals code 22  (Audiologists and Speech Therapists- code 2266))\nhttps://cdn.who.int/media/docs/default-source/he\nalth-workforce/dek/classifying-health-workers.pd\nf?sfvrsn=7b7a472d_3&download=true\n3) ESCO – European classification of occupations (22-Health professionals; 2266.2 Audiologist and speech therapist/ Speech and Language Therapist)\nhttps://esco.ec.europa.eu/en/classification/occu\npation?uri=http%3A%2F%2Fdata.europa.eu%2Fesco%2F\noccupation%2F8021f3a2-e3de-43c0-b366-075da74dc5b\n7#overlayspin\n4) ESLA- European Speech and Language Therapy Association-Professional Profile\nhttps://eslaeurope.eu/wp-content/uploads/2024/03\n/ESLA-Professional-Profile-2019.pdf\n\nPodručje djelovanja logopeda jasno je i ujednačeno definirano u cijelome svijetu pa nema preklapanja s drugim zdravstvenim strukama. Pružati logopedsku uslugu smije isključivo stručnjak koji je završio obrazovanje za logopeda  (prema međunarodnim klasifikacijama zanimanja i prema regulaciji Europske udruge logopeda ESLA (4), čime se zakonski štiti pravo pacijenta na kvalitetnu i profesionalnu logopedsku skrb.\nTvrdnje fonetičara navedene u sklopu ovoga e-savjetovanja neargumentirane su i nepotkrijepljene međunarodno priznatim dokumentima. Temeljna klasifikacija zanimanja ne poznaje zanimanje fonetičar (ISCO-08) te ga isto tako ne poznaje WHO klasifikacija zdravstvenih radnika, no navedene klasifikacije jako dobro prepoznaju logopedsku profesiju (eng. speech and language therapist/ speech and language pathologist/speech pathologist / speech therapist and audiologist, i ostale inačice nazivlja).\nPrema ISCO-08 klasifikaciji, profesija lingvist (profesija fonetika ne postoji) klasificira se u podskupinu „Legal, Social and Cultural Professionals“ (ISCO-08, Sub-major Group 26). Kao struka humanističkoga usmjerenja (lingvistika/fonetika), nigdje u zapadnim zemljama s reguliranim zdravstvenim sustavima nema pristup niti zdravstvenome sustavu, niti pacijentima. Pristup pacijentima isključivo imaju jasno definirane profesije s međunarodno priznatim područjem djelovanja, a jedna od njih je i logopedija koja se bavi prevencijom, dijagnostikom i terapijom. Logopedija je samostalna profesija kojoj niti jedna druga profesija nije nadređena u smislu preskribiranja ili superviziranja, a logopedi samostalno donose kliničke zaključke temeljem vlastitoga profesionalnoga kritičkoga i na znanstvenim dokazima utemeljenoga (tzv. evidence-based) kliničkoga prosuđivanja (4).\nOsobe sa zdravstvenim teškoćama pripadaju kategoriji posebno osjetljivih skupina koje zakonski trebaju biti zaštićene od neprofesionalne, neujednačene i nekvalitetne skrbi, a regulacija profesije (u ovome slučaju logopedske) omogućuje aktiviranje zaštitnih mehanizama.\n\nOvaj je prijedlog zakona oblikovan u skladu s međunarodnim klasifikacijama zanimanja te WHO klasifikacijom zdravstvenih profesija te je usklađen s temeljnim smjernicama priznatih međunarodnih logopedskih organizacija, od krovne Europske udruge logopeda- European Speech and Language Therapy Association - ESLA, te ostalih iznimno cijenjenih međunarodnih logopedskih udruga (Royal College of Speech and Language Therapists-RCSLT; American Speech and Language Hearing Association-ASHA, Speech-Language & Audiology Canada-SAC; Speech Pathology Australia, New Zealand Speech-Language Therapist's Association,  i ostalih.\nOvaj je zakon iznimno važan, kako za struku, tako i za državu, ali još više za sve korisnike logopedskih usluga, neovisno o tome u kojem sustavu (obrazovnom, zdravstvenom, socijalnom, itd.) logopedske usluge primaju."]
[205,"BRANKO SINKOVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 3.","Podrška zakonu! Iznimno važna i deficitarnaa zdravstvena profesija koju manje-više svi nekada zatrebamo. Bez zakonske regulacije ostavlja se prostor nestručnim i nelogopedskim uslugama koje se nerijetko nude umjesto logopedskih. Bravo za Ministarstvo zdravstva i za logopede. Meni su pomogli."]
[206,"PUČKI PRAVOBRANITELJ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 3.","U stavku 1. navedenog članka je propisano da je logopedska djelatnost zdravstvena djelatnost koju obavljaju magistri logopedije na svim razinama zdravstvene zaštite. Međutim, u članku 155. stavku 1. Zakona o zdravstvenoj zaštiti izričito je navedeno kako se zdravstveni radnici obrazuju na medicinskom, dentalnom ili farmaceutsko-biokemijskom fakultetu te drugom visokom učilištu koje izvodi studijski program za zdravstveno zanimanje, kao i na učilištu te srednjim strukovnim školama koje imaju rješenje nadležnog Ministarstva o odobrenju za izvođenje pojedinog nastavnog plana i programa obrazovanja/strukovnog kurikuluma koji je razvrstan u obrazovni sektor u području zdravstva. Tek u nastavku teksta stavka 1. navodi se kako se zdravstvenim radnicima smatraju i logopedi ako obavljaju zdravstvenu djelatnost u procesu dijagnostike i liječenja, čime su stvorene pretpostavke i za osiguravanje jednakih plaća za rad jednake vrijednosti u sustavu zdravstva. S druge strane,  Pravilnikom o znanstvenim i interdisciplinarnim područjima, poljima i granama te umjetničkom području, poljima i granama (NN, br. 3/24) logopedija svrstana među društvene znanosti. Također, i Prema navedenome, proizlazi kako svi ostali logopedi koji poslove obavljaju u području odgoja, obrazovanja i znanosti, socijalne skrbi ili privatne prakse, i kao takvi su izvan sustava zdravstvene zaštite, nisu zdravstveni radnici. \n\nSuprotno od navedenog, iz stipulacije članka 3. proizlazi da se logopedska djelatnost obavlja isključivo u sustavu zdravstvene zaštite, što ne odgovara stvarnom stanju obzirom na logopede koji nisu zaposleni u sustavu zdravstva. S obzirom na to da iz zakonskih odredaba nije jasno primjenjuje li se on samo na logopede zaposlene u sustavu zdravstva ili i na one koji rade u okviru sustava odgoja, obrazovanja i znanosti, socijalne skrbi, privatne prakse izvan sustava zdravstvene zaštite, u institucijama lokalne zajednice i nevladina sektora, i tamo obavljaju poslove vezane uz prevenciju, probir i savjetodavni rad, logopedsku dijagnostiku i logopedsku terapiju, članak 3. stavak 1.  prijedloga Zakona potrebno je uskladiti s člankom 155. Zakona o zdravstvenoj zaštiti te s Pravilnikom o znanstvenim i interdisciplinarnim područjima, poljima i granama te umjetničkom području, poljima i granama.\nRadi izbjegavanja mogućih nedoumica njime je potrebno jasno propisati odnosi li se on na cjelokupnu logopedsku djelatnost koja se osim na svim razinama zdravstvene zaštite u okviru sustavu zdravstva, obavlja i u okviru sustava odgoja i obrazovanja, znanosti, socijalne skrbi, unutar privatne prakse kao i institucijama lokalne zajednice i nevladina sektora.\n\nTakođer smatramo da je, ukoliko se Zakon donosi zato da bi logopedska djelatnost dobila status regulirane profesije, njime potrebno urediti i eventualni institut vježbeništva i stručnog ispita logopeda, te u skladu s time korigirati i sve ostale odredbe Zakona kako bi iz njih bilo neupitno jasno na koga se sve primjenjuje."]
[207,"KATICA PUŠKARIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 3.","Mišljenja sam, kako bi ovim Zakonom trebalo definirati kompetencije logopeda koji rade u školama, vrtićima, socijali pa i udrugama.\nNpr. Provodi li logoped u školi ili vrtiću i dijagnostiku, osim terapije?"]
[208,"VLASTA ŠAJINA-SOŠIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 3.","Logoped ne može biti zdravstveni djelatnik, logopedija nije zdravstvena disciplina. Logoped može jedino biti djelatnik zaposlen u zdravstvu, treba poznavati hrvatski jezik i razlučiti razliku!!!"]
[209,"VEDRANA KOMAZEC JURIČIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 3.","(3) Logopedska djelatnost obuhvaća:\n\n \n\nprevenciju, probir i savjetodavni rad\n\nlogopedsku dijagnostiku\n\nlogopedsku terapiju i savjetovanje\n\n evaluaciju terapijskog rada\n\nznanstvena istraživanja\n\nrazvoj novih metoda i tehnika"]
[210,"MIŠELA BAČIĆ BARONICA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 3.","Članak 3 stavak 2 Nejasno je na što se misli pod \"na svim razinama zdravstvene zaštite\". Misli li se na na obavljanje logopedske djelatnosti samo u sustavu zdravstva (primarna, sekundarna..)?"]
[211,"MIŠELA BAČIĆ BARONICA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 3.","Članak 3 stavak 1 Ako je logopedija zdravstvena djelatnost, a logoped zdravstveni djelatnik onda logoped treba imati isti status zdravstvenog djelatnika (obveze, dužnosti, prava, nakanadu) i u sustavu odgoja i obrazovanja i u sustavu socijalne skrbi što bi za sobom trebalo povući mijenjanje Zakona i pravlnika nadležnih ministarstava tih sustava."]
[212,"PUČKI PRAVOBRANITELJ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 4.","Članak 4. i 5.\n\nKako je navedeno i u uvodnim komentarima, te vezano uz članke 1. i 3., Zakonom bi također trebalo urediti ovlasti i granice obavljanja logopedske djelatnosti koju mogu obavljati prvostupnici logopedije. \n\nKako je propisano člankom 7. Zakona o hrvatskom kvalifikacijskom okviru, kvalifikacije stečene završetkom preddiplomskim studija smještavaju se na razinu 6. st. i 6. sv. koje predstavljaju cjelovitu kvalifikaciju, s čime u skladu i prvostupnici logopedije moraju imati pristup tržištu rada u logopedskoj djelatnosti."]
[213,"ADELA PARAĆ KUKEC","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 4.","Smatram neophodnim u zakon staviti obvezu supervizije logopeda mentora tijekom nužnog pripravničkog staža u trajanju najmanje godinu dana. Svrha istog je ne samo stjecanje potrebnog iskustvenog znanja u praktičnom radu pripravnika, već i u stjecanju vještine u širem okviru logopedskog rada. (Primjerice; učiti kako komunicirati s okolinom klijenta/pacijenta, osluškivanje društvenih obilježja iz kojih pojedinac dolazi, permanentna dinamička i fleksibilna prilagodba načina rada, kako se nositi sa nenadanim okolnostima tijekom provedbe logopedskih aktivnosti i kako na primjeren način na njih odgovoriti. )"]
[214,"KRISTINA BAŠIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 4.","Smatram da je neophodno dodati obvezu pripravničkog staža od godine dana, bez obzira na mjesto rada,  radi zaštite i samih korisnika usluga, ali i mladih logopeda koji tek počinju raditi.  U pomagačkim zanimanjem neophodno je vodstvo mentora, pa tako i u ovom."]
[215,"MARTINA STARČEVIĆ PERICA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 4.","U Zakon je neophodno staviti obvezu pripravničkog staža u trajanju od najmanje godinu dana\n koji će biti pod vodstvom mentora logopeda\n te jasno definirati njegovu provedbu. \nStečena diploma magistra logopedije nije dovoljna za samostalno obavljanje logopedske djelatnosti."]
[216,"KATICA PUŠKARIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 4.","Bez obzira na stečenu diplomu magistra logopedije, logoped početnik nije kompetentan za samostalno obavljanje logopedske djelatnosti, stoga smatram nužnim da u Zakon uđe obveza pripravničkog staža od godine dana pod vodstvom iskusnog mentora logopeda, kako za logopeda početnika u ustanovi, tako i za logopeda početnika u bilo kojoj pravnoj osobi ili privatnoj praksi."]
[217,"ANTONIJA BLAŽI OSTOJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 4.","Antonija Blaži Ostojić, magistra logopedije,\ndoktorandica Poslijediplomskog doktorskog studija Poremećaji jezika, govora i slušanja,\nEdukacijsko-rehabilitacijskog fakulteta, Sveučilišta u Zagrebu,\nčlanica posebne radne skupine ''Educational standards & Common Training Framework'' Europske Asocijacije Logopeda (ESLA)\n\nKao magistra logopedije sa sada 7-godišnjim radnim iskustvom, moram istaknuti da me je studij logopedije na ERF_u, Sveučilišta u Zagrebu teorijski izvrsno pripremio za rad u području logopedije, no naglašavam da sam sigurnost i potpunu kompetenciju za samostalan rad stekla tek nakon minimalno godine dana rada u kliničkom radu i pod \nmentorstvom iskusnijih kolegica mag. logopeda. Stoga, iako potpuno podržavam donošenje ovog Zakona u predloženom obliku, mišljenja sam da bi svakom mladom logopedu bio potreban jednogodišnji pripravnički staž koji bi zaštitio , u prvom redu njega od mogućnosti da učini neki profesionalni propust ili pogrešku, a zatim i krajnjeg korisnika koji \nima pravo na maksimalno kvalitetnu uslugu maksimalno kompetentnog stručnjaka."]
[218,"PUČKI PRAVOBRANITELJ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 5.","Radi preglednosti zakonskih odredbi, odredbu stavka 2. članka 5. predlaže se integrirati u tekst stavka 1. alineje 2. tako da glasi:\n- „znanje hrvatskog jezika u govoru i pismu na minimalnoj razini C2“.\n\nVezano uz stavak 3. napominjemo da je Zakon o strancima pravno obvezujući propis i dio pravnog poretka RH kojeg je svatko, sukladno članku 5. Ustava RH, dužan poštivati. S obzirom na navedeno, nema potrebe u ovom Zakonu upućivati na njegovu obveznu primjenu budući bi onda to trebalo činiti prilikom donošenja svakog zakona za čiju primjenu su relevantni i drugi zakoni, pa tako i Zakon o strancima, a što se ne čini niti je to nužno radi obvezne primjene drugih zakona na snazi. Naime, legalno zapošljavanje i rad stranaca u RH moguć je isključivo uz poštivanje odredbi propisa kojim se uređuje rad stranaca u RH, te isto nije potrebno posebno naglašavati u Zakonu kojim se uređuje djelatnost u reguliranoj profesiji. S druge strane, rad državljana trećih zemalja u reguliranim profesijama, kao i onih koji su se školovali u trećim zemljama, podliježe i obvezama koje proizlaze iz Zakona o reguliranim profesijama o čemu je potrebno voditi računa i kod reguliranja logopedske djelatnosti.  \n\nNaime, državljani trećih država, kao i državljani zemalja članica EU koji su svoju kvalifikaciju stekli u trećim državama te ne ispunjavaju uvjete za automatski sustav priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija moraju, da bi mogli obavljati reguliranu profesiju u RH, provesti postupak priznavanja inozemnih stručne kvalifikacije, a što bi, sukladno odredbama Zakona o reguliranim profesijama bilo u nadležnosti Komore. Pri tome je potrebno voditi računa o tome da propisi razlikuju automatski sustav i opći sustav priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija."]
[219,"ANA VIDOVIĆ ZORIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 5.","Poštovani,\nSmatram spornim da je dovoljno da državljanin druge zemlje (u slučaju priznavanja inozemne kvalifikacije) ima potvrdu o poznavanju hrvatskog jezika na razini C2 za obavljanje logopedske djelatnosti, što je i potpuno u neskladu sa zahtjevima nekih drugih struka, npr. nastavnika stranoga jezika. Od nastavnika stranog jezika traži se ne samo poznavanje toga jezika na najvišoj razini, nego i završen diplomski studij toga jezika s usvojenim svim metodičkim i didaktičkim postupcima u podučavanju upravo toga jezika, a podučava osobe bez govornih i jezičnih teškoća. Kako je onda moguće da je logopedu, kojemu su poučavanje / rehabilitacija utoliko zahtjevniji jer radi s osobama s poteškoćama, dovoljno da samo ovlada nekim jezikom na najvišoj razini, da bi radio s izvornim govornicima toga jezika s govornim i jezičnim teškoćama. Imajući u vidu specifičnosti i različitosti određenih jezika, smatram da određeni studij logopedije može osigurati kvalifikaciju za obavljanje djelatnosti na samo jednom jeziku. U suprotnom u nepovoljan položaj stavljaju se nastavnici stranih jezika – koji ako studiraju engleski, mogu podučavati samo engleski, a ne npr. njemački, iako su možda njemačkim ovladali i na najvišoj mogućoj razini. \nSrdačno,\ndoc. dr .sc. Ana Vidović Zorić"]
[220,"MIŠELA BAČIĆ BARONICA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 5.","članak 5 Do sada su uvjeti za obavljanje logopedske djelatnosti bili završen sveučilišni studij logopedije te položen stručni ispit (ako je to zakonom predviđeno za određeno radno mjesto i u okviru nadležnog ministarstva). Za poboljšavanje i unaprijeđivanje logopedske djelatnosti mislim da bi bila bolja opcija polaganje jedinstvenog stručnog ispita za sve logopede (pa i one u sustavu zdravstva). Reguliranje kvalitete rada zaposlenih u javnim službama bit će ionako regulirano ocjenjivanjem zaposlenih u javnim službama. Članstvo u Komori ne bi trebalo biti obvezno i obvezujuće. Reguliranje kvalitete rada i broja novootvorenih kabineta u privatnom sektoru može se regulirati ograničavanjem otvaranja privatnih praksi tek nakon 5 ili čak 10 godina radnog iskustva. Važno je napomenuti da su male privatne logopedske prakse u udaljenim i ruralnim krajevima često jedina kontinuirana i dostupna logopedska podrška korisnicima. Te su prakse regulirane dosadašnjim zakonskim okvirom. Birokratski bi trebalo pojednostaviti obavljanje logopedske djelatnosti jer birokratska složenost neće poboljšati kvalitetu logopedske djelatnosti niti ju učiniti dostupnijom korisnicima."]
[221,"PUČKI PRAVOBRANITELJ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 6. ","Iz stavka 6. ovog članka nije razvidno zašto se odobrenje za samostalan rad logopeda izdaje na vrijeme od 6 godine te ga je nakon toga potrebno obnoviti. Ne vidi se niti koje bi obveze ili kriterije logoped morao ispuniti da bi mu se odobrenje za samostalan rad obnovilo i pod kojim uvjetima, niti tko i u kojem postupku odlučuje o obnovi odobrenja za samostalan rad logopeda. Ukoliko obnavljanje licence nema neki legitimni cilj i zakonitu svrhu, ono predstavlja nesrazmjerni teret za logopede. Da bi se to izbjeglo, odredbe vezane uz obnavljanje licence je potrebno ili detaljno razraditi kako bi iz njih bilo svakome jasno zašto, s kojim ciljem, u kojem postupku i na čiji trošak se provodi postupak obnavljanja licence za samostalan rad logopeda te koje je kriterije potrebno ispuniti da bi se ista obnovila. Ukoliko nema legitimnog cilja koji bi se periodičnom obnovom odobrenja trebao postići, licencu za samostalan rad potrebno je izdati na neograničeno vrijeme, kao što je to primjerice slučaj sa licencama za obavljanje psihološke djelatnosti ili djelatnosti socijalnog rada, uz propisivanje okolnosti pod kojima se ono gubi po sili zakona. \n\nStavak 7.  propisuje da se na postupak obnavljanja ili oduzimanja odobrenja za samostalan rad primjenjuju odredbe stavaka 3. i 4. Prijedloga Zakona. Međutim, navedenim stavcima nije propisan postupak za izdavanje odobrenja za samostalan rad logopeda, nego samo uvjeti za dobivanje licence za samostalan rad logopeda."]
[222,"IRENA ZOVKO PRPIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 6. ","Iz predloženog teksta nije jasno na koji način se odobrenje za samostalni rad magistra logopedije obnavlja, što je uvjet obnove odobrenja za samostalni rad i koje kvalifikacije te osobe koje odlučuju o odobrenju za samostalan rad pri Komori (ili njegovo obnavljanje) moraju imati da bi bili kvalificirani odlučivali o odobrenju, odnosno o obnovi odobrenja za samostalan rad magistra logopedije. Može li se pojasniti zašto je uzet period od šest godina za obnovu? Hoće li stručno usavršavanje biti uvjet za obnavljanje odobrenja za  samostalan rad, obzirom da se isto pravo i obveza utvrđuju u čl.7. prijedloga Zakona?"]
[223,"PUČKI PRAVOBRANITELJ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 7.","Stavkom 4. je propisano da su logopedi svakih 6 godina dužni proći provjeru stručnosti pri Komori. Međutim, niti u daljnjim odredbama navedenog članka, niti u obrazloženju nije pojašnjena svrha navedene obveze, a nije propisano niti kako, pod kojim uvjetima, s kojim ciljem i zašto bi se obavljala periodična provjera stručnosti te je li ona naplatna. Obzirom na to da sama diploma, kao javna isprava potvrđuje da je student završio određeni studij te stekao kompetencije za određeno zanimanje i pravo na akademski ili stručni naziv ili akademski stupanj, redovita, periodična provjera stručnosti logopeda u logopedskoj djelatnosti na logopede djeluje otegotno u odnosu na druge stručnjake u reguliranim profesijama koji imaju obveze provjere stručnosti samo u slučajevima kada nisu ispunili uvjete za redovito i automatsko produljenje licence ukoliko je ono predviđeno (kao što je to, primjerice, slučaj sa liječnicima), ili u postupcima priznavanja inozemne visokoškolske kvalifikacije."]
[224,"MAJDA FRANCEŠKO GRABAREVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 7.","Stavak 4. Može li se pojasniti zašto je određen period svakih 6 godina za provjeru stručnosti, koje su kompetencije provoditelja procjene stručnosti kolega logopeda i na koji način će se provoditi? Hoće li takvim provjerama stručnosti biti obuhvaćeni logopedi u svim sustavima ili samo privatnom sektoru? Imaju li i ostali zdravstveni radnici takve provjere stručnosti?\nUkoliko diploma ERF- a, položen stručni ispit , radni staž i stalno stručno usavršavanje nije dovoljno za nečiju stručnost kao logopeda predlažem da se kao jedan od kriterija uzme radni staž, odnosno da ovim stavkom budu izuzeti logopedi s najmanje 10,15 ili 20 godina radnog iskustva ( ovisi o tome kako bi se utvrdilo unutar Komore)."]
[225,"GORDANA HRŽICA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 7.","ODSJEK ZA LOGOPEDIJU, Edukacijsko-rehabilitacijski fakultet, PROČELNICA. Cjeloživotno obrazovanje prepoznato je kao nužno u svijetu koji se suočava s brojnim promjenama i spoznajama. Posebno je to važno za logopedsku struku, temeljenu na znanstvenim spoznajama i logopedije i za nju važne znanstvene discipline. Smatram da je definiranje cjeloživotnog obrazovanja u Zakonu nužno. Što se tiče konkretnih načina provođenja tog obrazovanja, mislim da je dobro da se propisuje daljnim aktima, to jest, kako je predloženo, općim aktom Komore. Sigurno da će se pri tome otvoriti brojna pitanja, ali smatram da se zakonom na njih ne može odgovarati, posebno zbog toga što je izgledno i da će se ti postupci s vremenom mijenjati."]
[226,"VLASTA ŠAJINA-SOŠIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 7.","Komentari na ovom članku samo pokazuju da je intencija ovog Zakona dati logopedima veća prava nego obaveze ali i opravdanje za podizanje cijene sata, odnosno 1/2 sata rehabilitacije, jer trebat će se namiriti Komora, komisije, stručne edukacije i dr. dok će i ovako osiromašeni roditelji i dalje čekati  da se pomaknu na listama čekanja u sustavu zdravstva."]
[227,"SANJA VUJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 7.","Stavak 4. Gdje je propisano što to podrazumijeva i tko bi to trebao provoditi? Po ovome se stječe dojam kako diploma ERF-a nije dovoljna te da netko treba istu preispitivati. Molim pojašnjenje ovog stavka. Ukoliko se mislilo na cjeloživotno usavršavanje apsolutno podržavam i smatram neophodnim u profesionalnom razvoju svakog stručnjaka.\n\nOstale komore, poput psihološke, imaju obvezu skupljanja određenog broja bodova putem stručnih edukacija, što je u redu no to treba tako jasno i navesti ako se na to mislilo. Misli li se ovdje na stručni ispit, ako da,  to je potrebno tako i navesti.\nOpet se postavlja pitanje neujednačenosti i razlika unutar sustava te i tome treba voditi računa. Nije isto financira li neka veća poliklinika svojim zaposlenicima edukacije, neka javna ili državna ustanova ili privatnik sam sebi."]
[228,"DAVORKA GOREK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 7.","Stavak 1) Trenutno je jako malo organiziranih edukacija i simpozija u odnosu na susjedne zemlje. Većina logopeda prema svojim afinitetima, teškoćama s kojima radi više u praksi dodatno pronalazi edukacije izvan Hrvatske. Logopedi u sustavu odgoja i obrazovanja dužni su kontinuirano pratiti i prijavljivati se na edukacije koje provodi Agencija za odgoj i obrazovanje, Ministarstvo odgoja i obrazovanja, Županijska stručna vijeća i aktivi, Carnet-ove platforme, predavanja sustručnjaka... Tko će verificirati i prihvatiti edukacije koje nisu bodovane od strane Komore? \nStavak 4) Svakih 6 godina provoditi će se provjera \"stručnosti\" u cilju obnavljanja odobrenja za samostalan rad. Time se određene logopede stavlja u nepovoljan položaj u odnosu na druge zaposlene u drugim sustavima što je potpuno neprofesionalno i diskriminirajuće unutar logopedske struke. Tko će provjeravati stručna usavršavanja logopeda zaposlenih unutar npr. bolnice, koji nisu postigli dovoljan broj bodova ili nisu bili na određenom broju edukacija, a savjesno rade svoj posao? Zar je time manje \"stručan\" logoped?"]
[229,"MIŠELA BAČIĆ BARONICA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 7.","stavak 1. Logopedi u različitom sustavima u kojima rade i do sada imaju obvezu stručnog usavršavanja. Mislim da se svaki logoped ( i oni u privatnoj praksi jer su primorani zbog bolje konkurentnosti na tržištu ) u okviru svog djelokruga rada stručno usavršava jer je nužno pratiti nove pristupe i metode u radu, a to je u konačnici i profesionalna odgovornost koju ne treba propisivati nikakva Komora. \nstavak 3. Ovo stavlja logopede u nejednak položaj jer je dobro poznato da obrazovne ustanove, vrtići, ustanove socijalne skrbi i sl. kao poslodavci nemaju sredstava za specifične edukacije logopeda niti će ih ubuduće imati. Svjedoci smo da si neki logopedi kod tih poslodavaca sami financiraju edukacije iz vlastitih sredstava. Ako ustanove koje se financiraju iz državnih ili lokalnih proračuna nemaju sredstva ni jedan Zakon ih neće primorati da logopedima osiguraju edukacije niti će ih itko zbog toga sankcionirati.\nstavak 4. Provjera stručnosti svakih šest godina- to povlači niz pitanja. Tko će i prema kakvim kriterijim provoditi tu procjenu stručnosti? Što će se provjeravati? Hoće li logopedi koji su se stjecajem okolnosti na svom radnom mjestu usavršili na jednom području logopedske djelatnosti i sa specifičnom populacijom korisnika( rana intervencija, specifične teškoće u učenju, komunikacijske teškoće, mucanje, afazije, poremećaji glasa...) provjeravati za područja rada koja ne obavljaju?To nas dovodi do drugog pitanja koje bi bilo važnije za unapređivanje logopedske djelatnosti i kvalitetnije podrške korisnicima, a to su SUBSPECIJALIZACIJE U LOGOPEDIJI. Subspecijalizacijama bi se moglo riješiti mnogo pitanja.  Pretjerani birokratski nadzor s nedorečenim i nejasnim kriterijima od strane Komore je vrlo sumnjiv, stručno nedovoljno opravdan, a moguće su različite manipulacije užih interesnih skupina koje ne podliježu nikakvoj kontroli. Tko bi financirao provoditelje nadzora i tko bi propisao visinu naknade za taj nadzor?\nstavak 5. Koji su to sadržaji stručnog usavršavanja, čime bi bili obrazloženi izbori pojedinih sadržaja od strane Komore, kako se provjerava kvalitetu tih sadržaja stručnog usavršavanja i tko to čini i prema koim kriterijima? Moguć je sukob interesa predlagatelja stručnih usavršavanja i predavača ili organizatora stručnih usavršavanja. Vrlo nejasno, nedorečeno i sumnjivo."]
[230,"ANA-MARIJA BORIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 7.","stavak 4 \nMože li se jasnije pojasniti provjera stručnosti? Smatram da kontinuirani rad i kontinuirano educiranje dokazuju nečiju stručnosti u nekom području i da bi to dvoje bilo dovoljno za dokaz. Takvu praksu imaju psiholozi a vjerojatno i druge struke pa stavljam kao prijedlog."]
[231,"IRENA ZOVKO PRPIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 7.","Stavak 4.\n  Može li se preciznije definirati provjera stručnosti magistra logopedije nakon proteka šest godina? Koja bi bila svrha ovog stavka? Tko će provjeravati tu stručnost magistra logopedije i na koji način, osobito stručnost magistra logopedije s dugogodišnjim radnim iskustvom s posebnim znanjima, specijalizacijom ili doktoratom?"]
[232,"IRENA ZOVKO PRPIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 7.","Može li se u stavku 3. pojasniti na koga zakonodavac misli pod pojmom poslodavca (privatnu praksu, trgovačka društva i/ili javne ustanove)? Predlažem da se stručno usavršavanje ograniči u skladu s mogućnostima navedenog poslodavca. Primjerice javna ustanova i privatna praksa nemaju iste mogućnosti financiranja edukacija/usavršavanja (npr. minimalno 2 ili 3 edukacije godišnje) ili na drugačiji način definira opseg usavršavanja, obzirom na različite financijske mogućnosti."]
[233,"TAMARA VUČKOVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 8.","Slažem se s kolegicom Martinom ERić i ističem njen prijedlog i dopunjujem  -  Članak. 8. stavak 1. : Logopedska djelatnost može se obavljati u zdravstvenoj ustanovi, trgovačkom društvu za obavljanje zdravstvene djelatnosti, u privatnoj logopedskoj praksi , u djelatnosti odgoja i obrazovanja, u djelatnosti socijalne skrbi, istraživačkim centrima, udrugama  ili kod druge pravne osobe, pod uvjetima i na način propisan ovim Zakonom i zakonom kojim se uređuje zdravstvena zaštita."]
[234,"IVONA ABRAMOVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 8.","Logopedska djelatnost prisutna je i u sustavu odgoja i obrazovanja te socijalne skrbi zbog čega se postavlja pitanje hoće li se ovim člankom ograničiti mogućnost zapošljavanja logopeda u navedenim \nsustavima, te kako će se regulirati status logopeda koji su već zaposleni u navedenim sustavima. \nPredlažem proširivanje područja gdje se može obavljati logopedska djelatnost."]
[235,"BLAŽENKA BROZOVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 8.","U Zakonu, u članku 8 kojim se definiraju organizacijski oblici u kojima se može obavljati logopedska djelatnost potrebno je dodati da se logopedska djelatnost može obavljati u PRVATNIM ZDRAVSTVENIM USTANOVAMA te da logoped MOŽE OSNOVATI ZDRAVSTVENU USTANOVU. To je važno iz pozicije korisnika logopedske usluge kojemu bi na taj način moglo biti omogućeno da prima logopedsku uslugu smislu interdisciplinarnoga pristupa polikliničkoga tipa te da troškovi dijagnostike i terapije idu na na teret HZZO-a."]
[236,"HRVATSKA KOMORA EDUKACIJSKIH REHABILITATORA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 8.","Skrećemo pozornost da se na mrežnim stranicama Edukacijsko-rehabilitacijskog fakulteta u Zagrebu u opisu znanja, kompetencija i područja rada navodi da logopedi rade na sljedećim mjestima: \n- u sustavu zdravstvene zaštite (centrima za rehabilitaciju slušanja i govora, pedijatrijskim, otorinolaringološkim, neurološkim, psihijatrijskim, audiološkim i fonijatrijskim klinikama, ustanovama za mentalno zdravlje i savjetovalištima),\n- u području odgoja i obrazovanja (kao stručni suradnici u predškolskim ustanovama, osnovnim školama, centrima za odgoj i obrazovanje),\n- u sustavu socijalne skrbi (dječjim domovima, gerijatrijskim ustanovama),\n- u posebnim ustanovama (centrima i ustanovama za rehabilitaciju),\n- znanstveno-istraživačkim institucijama (istraživačkim centrima, fakultetima),\n- nevladinim udrugama i privatnoj praksi.\n\nSukladno podacima o povećanoj potrebi za logopedima u svim sustavima te potrebi za podrškom i unutar vrtića, škola, pružatelja socijalnih ustanova, posebnih ustanova; predlažemo da se dodatno razmotri definiranje mjesta gdje se može obavljati logopedska djelatnost. Ovakvim definiranjem u podređen položaj stavljaju se logopedi već zaposleni u sustavu odgoja i obrazovanja te socijalne skrbi, ali se i ograničavaju mogućnosti daljnjeg zapošljavanja u navedenim sustavima, što će dovesti do smanjenja dostupnosti usluga korisnicima."]
[237,"MILIVOJ JOVANČEVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 8.","Komunikacija, govor i jezik predstavljaju tek jedan segment zdravlja. potrebno je zakonski urediti inerdisciplinarnu suradnju između zdravstvenih djelatnika i suradnih struka. Kada je riječ o dječjoj populaciji područje logopedije predstavlja jedan važan segment temeljem kojeg se donosi procjena zdravlja; rasta i razvoja djeteta. Tek sintezom procjene bioloških (neuroloških), psiholoških, socijalnih i logopedskih područja moguće je dobiti cjeloviti uvid u zdravlje djeteta. Stoga bi bilo dobro zakonski omogućiti modalitete interdisciplinarne suradnje u svim organizacijskim oblicima logopedske djelatnosti; kako u javnozdravstvenim tako i u privatnim praksama. NAdalje zbog visoke učestalosti logopedskih poremećaja zakonski bi trebalo regulirati postojanje logopedskih kabineta u sustavu javnog zdravstva i to na razini domova zdravlja. Time bi logoped bio redoviti konzultant primarnih pedijatara. Sličan model postoji niz godina u Sloveniji gdje su uz primarnog pedijatra pridruženi logoped i psiholog.\n\nI dodatno, treba jasno definirati kompetencije i ovlasti logopeda u odgojno-obrazovnim ustanovama, ovlasti izdavanja logopedskog nalaza i sprovođenja terapijskih postupaka."]
[238,"PUČKI PRAVOBRANITELJ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 8.","Članci 8. do 25.\n\nKako proizlazi iz članka 8.  prijedloga Zakona, logopedska djelatnost se može obavljati u statusu zaposlenika koji je u radnom odnosu u zdravstvenoj ustanovi, ustanovi u sustavu odgoja i obrazovanja, znanosti, socijalne skrbi, trgovačkom društvu, privatnoj logopedskoj praksi, institucijama lokalne zajednice i nevladinom sektoru kao oblicima nesamostalnog rada ili u privatnoj praksi.\n\nUnatoč navedenom, odredbe članaka od 8. do 25. pod naslovom „Organizacijski oblici logopedske djelatnosti“ uglavnom uređuju obavljanje logopedske djelatnosti u privatnoj praksi i to uz propisivanje  niza ograničenja. \n\nU članku 9. stavku 1. je propisano da se privatna logopedska praksa može obavljati isključivo kao zdravstvena djelatnost iz čega proizlazi da privatna logopedska praksa ne može obavljati poslove u drugim sustavima (primjerice onima koji su na stranicama Edukacijsko rehabilitacijskog fakulteta, Studij logopedije, navedeni kao sustavi zapošljavanja prvostupnika i magistara logopedije). \n\nSukladno članku 46. Zakona o zdravstvenoj zaštiti, organizacijski oblik obavljanja zdravstvene djelatnosti zdravstvenog radnika u privatnoj praksi na primarnoj razini zdravstvene zaštite jest ordinacija. Istim su Zakonom propisani i uvjeti obavljanja zdravstvene djelatnosti u privatnoj ordinaciji, o čemu svakako treba voditi računa i kod uređivanja uvjeta za osnivanje privatne logopedske prakse u sustavu zdravstva.\n\nU stavku 2. propisani su uvjeti za obavljanje privatne logopedske prakse iz kojih proizlazi da su stroži od onih koji su propisani za dobivanje odobrenja za samostalan rad, što bi moglo onemogućiti obavljanje privatne logopedske prakse logopedima koji su dobili odobrenje za samostalan rad. Primjerice, osim što nije inače uobičajeno da se zahtjevu za obavljanje neke djelatnosti dostavlja potvrda o poslovnoj sposobnosti ili o radnoj sposobnosti za njeno obavljanje, uvjet za obavljanje privatne logopedske prakse je i potpuna poslovna sposobnost i radna sposobnost. Pri tome Zakonom nije propisano kojom bi se ispravom to dokazivalo. \n\nNadalje, važno je pojasniti razloge zašto uvjeti iz stavka 2. članka 9. koji se odnose na logopede koji žele obavljati privatnu logopedsku praksu razlikuju u odnosu na one koji te iste poslove obavljaju kao zaposlenici u radnom odnosu i  koji uz prijavu za zapošljavanje ne prilažu potvrdu o potpunoj poslovnoj sposobnosti. \n\nSukladno točki 3. iste zakonske odredbe je za obavljanje privatne logopedske prakse potrebna i radna sposobnost za obavljanje privatne prakse. S obzirom na to da se pojam radne sposobnosti, sukladno relevantnim propisima, odnosi u pravilu na zdravstvene predispozicije radnika za obavljanje poslova pojedinog radnog mjesta, a s obzirom da norma nije obrazložena, nejasno je na što se točno ova odredba odnosi i kojom bi se ispravom ta sposobnost dokazivala, je li obavljanje privatne logopedske prakse radno mjesto s posebnim uvjetima rada te je za njeno obavljanje potrebno pribaviti i potvrdu medicine rada, kojim je to propisom uređeno i koji su zdravstveni uvjeti za njeno obavljanje. \n\nU točki 9. stavka 2. članka 9. je propisano da je za osnivanje privatne logopedske prakse u mreži javne zdravstvene službe potrebno imati i pozitivno mišljenje HZZO-a o tome je li njeno osnivanje opravdano, dok je za njeno osnivanje izvan mreže potrebno pribaviti mišljenje Komore o opravdanosti njenog osnivanja. Stoga napominjemo da se mjerila za određivanje mreže javnozdravstvene službe, sukladno Zakonu o zdravstvenoj zaštiti, definiraju Planom zdravstvene zaštite. Temeljem navedenog Plana se, između ostaloga, određuje i broj privatnih zdravstvenih radnika s kojima HZZO sklapa ugovor o provođenju zdravstvene zaštite. U skladu s navedenim, privatnu logopedsku praksu u Mreži moguće je osnovati samo u skladu s Planom i Mrežom koju donosi ministar nadležan za zdravstvo. \n\nSukladno točki II. Mreže javnozdravstvene službe, za provođenje zdravstvene zaštite u Mreži mogu se odrediti ustanove koje obavljaju zdravstvenu djelatnost izvan mreže samo iznimno, ako se ista ne može osigurati u zdravstvenim ustanovama i privatnim zdravstvenim radnicima iz čl. 264. i čl. 268. Zakona o zdravstvenoj zaštiti (NN 100/18, 125/19, 147/20, 119/22, 156/22, 33/23 i 36/24).\n\nS druge strane, odredba prema kojoj je za osnivanje privatne logopedske prakse izvan Mreže potrebno pribaviti i pozitivno mišljenje Komore o tome je li njeno osnivanje opravdano  predstavlja zadiranje u poduzetničke slobode i slobodu tržišnog natjecanja koje su zajamčene i Ustavom RH. Članak 49. Ustava obvezuje državu na to da svim poduzetnicima osigura jednak pravni položaj na tržištu.\n\nTakođer, u članku 19. predlažemo brisanje stavka 2. budući da je identična odredba o mogućnosti da zdravstveni radnici u mreži javne zdravstvene službe privatnu praksu mogu obavljati najduže do navršenih 68 godina života sadržana u članku 67. stavku 2. Zakona o zdravstvenoj zaštiti.\n\nIstičemo kako u praktičnom radu privatne logopedske prakse (tzv. logopedski kabineti) često koriste stručna znanja i drugih profesija (psiholozi, edukacijski rehabilitatori, audiolozi, fonetičari rehabilitatori) bilo kao vanjskih suradnika, bilo kao zaposlenika. Iz predloženih odredaba  prijedloga Zakona proizlazi kako bi privatna logopedska praksa smjela obavljati samo logopedsku djelatnost te ne bi smjela koristiti usluge, odnosno stručna znanja drugih srodnih profesija, niti kao zaposlenika niti kao vanjskih suradnika. Čak je i odredbom članka 20. stavka 2.  prijedloga Zakona propisano da će ministarstvo ukinuti rješenje kojim je izdano odobrenje za obavljanje privatne logopedske prakse magistru logopedije ako koristi rad drugih osoba protivno ovom Zakonu. Stoga predlažemo da se razmotri mogućnost rada drugih srodnih profesija, pri čemu bi logoped koji ima privatnu logopedsku praksu imao odgovornost da drugi stručni suradnici ne obavljaju logopedsku djelatnost, već samo djelatnost u okviru svoje struke."]
[239,"VESNA ZEĆIREVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 8.","Članak 8 ostavlja dojam kako logopedi gotovo isključivo rade u zdravstvenim ustanovama - javnim ili privatnim, što ne odgovara stvarnosti. Stoga smatram da je potrebno uvesti u članak i ostala područja zapošljavanja logopeda - rani i predškolski odgoj i obrazovanje, osnovnoškolsko i srednjoškolsko obrazovanje, socijalna skrb, i dr. Dakle potrebno je izrijekom navesti ta česta područja zapošljavanja, a ne podvesti pod \"druge pravne osobe\"."]
[240,"ANA GENERALIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 8.","U ovom članku potrebno je dodati i druge ustanove u kojima se obavlja logopedska djelatnost: odgojno-obrazovne ustanove (osnovne i srednje škole) ustanove ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja, ustanove u sustavu socijalne skrbi itd. U Nacrtu prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti nema spomena o velikom postotku stručnjaka koji su zastupljeni u ovim ustanovama i koje Zakon treba jasno prepoznati. Ovako se, ne samo iz ovog članka, stječe dojam da Zakon definira obavljanje djelatnosti  u zdravstvenom i privatnom sektoru. Smatram da  se mora  jasno i nedvosmisleno istaknuti ova grupa stručnjaka, a ne samo svrstati obavljanje djelatnosti \"kod druge pravne osobe\"."]
[241,"ZRINKA KUNA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 8.","Pozdravljam donošenje Zakona o logopedskoj djelatnosti, ali za ovaj konkretan članak smatram da je potrebno dodati i druge ustanove u kojima logopedi rade: ustanove ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja (dječji vrtići), osnovne i srednje škole, ustanove iz sustava socijalne skrbi, nastavno-klinički centri i sl."]
[242,"MARTINA STARČEVIĆ PERICA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 8.","Zakonom su definirani organizacijski oblici logopedske djelatnosti ali smatram da je u čl. 8. potrebno dodati stavak (4)\nkojim će se omogućiti da Magistar logopedije može osnovati privatnu zdravstvenu ustanovu\n(prema zakonskim odredbama koje definiraju otvaranje zdravstvene ustanove) \njer na taj način omogućavamo pružanje interdisciplinarnih dijagnostičkih i terapijskih usluga\n koji će biti dostupniji građanima Republike Hrvatske."]
[243,"IVA PEDIŠIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 8.","Kopiram komentar kolegice Irene i predlažem isti tekst:\n\n„Logopedska djelatnost može se obavljati u zdravstvenoj ustanovi, trgovačkom društvu za obavljanje zdravstvene djelatnosti, privatnoj logopedskoj praksi, ustanovama ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja, ustanovama osnovnoškolskog i srednjoškolskog obrazovanja, ustanovama iz sustava socijalne skrbi, nastavno-kliničkim centrima ili kod druge pravne osobe, pod uvjetima i na način propisan ovim Zakonom i zakonom kojim se uređuje zdravstvena zaštita.“"]
[244,"KATICA PUŠKARIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 8.","U čl. 8. predlažem da se oblici logopedske djelatnosti navedu hijerarhijom po kojoj su razrađeni u člancima koji slijede.\n\nTakođer, predlažem da se u ovom članku doda stavak kojim se omogućava Magistru logopedije da može biti osnivač ili suosnivač ustanove, prema odgovarajućim Zakonima, čime se otvara mogućnost pružanja interdisciplinarnih, dijagnostičkih i terapijskih usluga, te ostvarivanje istih putem uputnice, kada to bude omogućeno."]
[245,"ANTONIJA BLAŽI OSTOJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 8.","Antonija Blaži Ostojić, magistra logopedije,\ndoktorandica Poslijediplomskog doktorskog studija Poremećaji jezika, govora i slušanja,\nEdukacijsko-rehabilitacijskog fakulteta, Sveučilišta u Zagrebu,\nčlanica posebne radne skupine ''Educational standards & Common Training Framework'' Europske Asocijacije Logopeda (ESLA)\n\nU Zakonu su vrlo jasno definirani organizacijski oblici logopedske djelatnosti što u potpunosti podržavam, no, u čl. 8. potrebno je dodati stavak (4) koji će definirati da Magistar logopedije može osnovati privatnu zdravstvenu ustanovu (prema zakonskim odredbama koje definiraju otvaranje zdravstvene ustanove),  jer će time upravo omogućiti dostupniju interdisciplinarnu uslugu svojim korisnicima u dijagnostici i terapiji. Naime, zdravstvena ustanova ima mogućnosti zapošljavanja interdisciplinarnog tima za dijaganostiku (i terapiju) te u budućnosti i mogućnost sklapanja ugovora s HZZO-om kako bi logopedska usluga kao zdravstvena usluga postala dostupnija većem broju potrebitih korisnika što nam je svima u interesu, a posebno treba biti u interesu predlagatelju Zakona."]
[246,"IRENA MLINARIĆ TRABALKO","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 8.","Sekcija predškolskih logopeda prilaže prijedlog novog teksta.\nLogopedska djelatnost obavlja se u sustavu zdravstva, sustavu socijalne skrbi, sustavu ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja, osnovnoškolskom i srednjoškolskom sustavu, nastavno-kliničkim centrima i trgovačkim društvima. U samom zdravstvenom sustavu radi oko 39% logopeda, u sustavu odgoja i obrazovanja oko 35%, a u sustavu socijalne skrbi oko 11%. Smatramo da je potrebno dodatno pojasniti stavak kako ne bi došlo do pogrešnog tumačenja zakona od strane pojedinih poslodavaca. \n\nPredlažemo da stavak glasi:\n„Logopedska djelatnost može se obavljati u zdravstvenoj ustanovi, trgovačkom društvu za obavljanje zdravstvene djelatnosti, privatnoj logopedskoj praksi, ustanovama ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja, ustanovama osnovnoškolskog i srednjoškolskog obrazovanja, ustanovama iz sustava socijalne skrbi, nastavno-kliničkim centrima ili kod druge pravne osobe, pod uvjetima i na način propisan ovim Zakonom i zakonom kojim se uređuje zdravstvena zaštita.“"]
[247,"KAROLINA LICE","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 8.","HRVATSKO LOGOPEDSKO DRUŠTVO PRILAŽE KOMENTAR NA ČLANAK 8. :\nU cilju bolje dostupnosti logopedskih usluga građanima Republike Hrvatske smatramo da u članak 8. Nacrta prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti treba uvrstiti mogućnost osnivanja zdravstvene ustanove od strane magistra logopedije."]
[248,"MARTINA ERIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 8.","Članak. 8. stavak 1. : Logopedska djelatnost može se obavljati u zdravstvenoj ustanovi, trgovačkom društvu za obavljanje zdravstvene djelatnosti, u privatnoj logopedskoj praksi , u djelatnosti odgoja i obrazovanja, u djelatnosti socijalne skrbi ili kod druge pravne osobe, pod uvjetima i na način propisan ovim Zakonom i zakonom kojim se uređuje zdravstvena zaštita."]
[249,"DAVORKA GOREK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 8.","Članak 8 Logopedska djelatnost obavlja se u:\n- otorinolaringološkim, pedijatrijskim, neurološkim, psihijatrijskim klinikama,\nbolnicama i domovima zdravlja,\n- ustanovama za mentalno zdravlje i savjetovalištima,\n- gerijatrijskim ustanovama,\n- centrima za medicinsku rehabilitaciju,\n- centrima i posebnim ustanovama za odgoj, obrazovanje i rehabilitaciju\n- predškolskim ustanovama,\n - osnovnim školama,\n - istraživačkim centrima,\n - privatnoj logopedskoj praksi ili trgovačkom društvu\n- udrugama"]
[250,"TAMARA VUČKOVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 9.","„…pribavi mišljenje Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje (u daljnjem tekstu: Zavod) i Komore o opravdanosti osnivanja privatne logopedske prakse u mreži javne zdravstvene službe odnosno mišljenje Komore o opravdanosti osnivanja privatne logopedske prakse izvan mreže javne zdravstvene službe…! \nGdje je pitanje slobode tržišta ili ako su logopedi pisali ovaj zakon, jesu li to s namjerom napisali kako neki uopće ne bi bili u mogućnosti osnivati privatnu praksu? Je li i stomatolozi, psiholozi ili neke druge struke pišu zakon kojim sebi koče pružanje svojih stručnih usluga korisnicima koji ih jako trebaju? Opravdanost je niz činjenica i podataka kako nas kronično nedostaje i kako korisnici naših usluga nas izrazito trebaju. Negdje se čeka i po 2 godine da se dođe na red za dijagnostiku, a potom još koju godinu da se započne s logopedskim vježbama. A mi u zakon stavimo procjenu opravdanosti osnivanja privatne prakse!\nOpet ističem kako Zakon treba biti obazriviji, empatičan i za nositelje logopedske djelatnosti te razumljiv logopedima i drugima."]
[251,"ANA GENERALIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 9.","Nejasno je po kojim kriterijima se određuje opravdanost otvaranja privatne logopedske prakse u i izvan mreže javne zdravstvene službe? Ako osnivač poduzetnik želi ili može raditi na određenom području, sam snosi odgovornost za svoje poslovanje. Ovakav kriterij je potrebno ili jasno definirati ili izbrisati."]
[252,"SNJEŽANA JURAJ BABIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 9.","2) Privatnu logopedsku praksu može obavljati magistar logopedije ako:\n ◊ je radno sposoban za obavljanje privatne prakse – što to znači?\n1.tko provjerava radnu sposobnost i koliko puta se ona provodi (jednokratno? kroz određeno razdoblje?), tko snosi troškove  \n2.koja su zdravstvena stanja ( dijagnoze, funkcioniranje i sl. ) prepreka za dobivanje potvrde radne sposobnosti za obavljanje privatne prakse – odnose li se isti kriteriji i za logopede zaposlene u ostalim sustavima i organizacijskim oblicima rada ( npr. u trgovačkim društvima) \n◊ je potpuno poslovno sposoban – što to znači??\n1.tko procjenjuje poslovnu sposobnost\n2. što znači potpuna poslovna sposobnost\n3. koji su kriteriji\n4. koliko često se provjerava poslovna sposobnost \n◊ nije u radnom odnosu odnosno ne obavlja drugu samostalnu djelatnost\n – zbog čega se onemogućuje pravo na rad u više organizacijskih oblika, zašto npr. jedan sveučilišni profesor (logoped) ne bi mogao obavljati privatnu praksu ako to želi \n◊ raspolaže odgovarajućim prostorom sukladno normativima i standardima iz članka 10. stavka 6. ovoga Zakona\n1, koji su to odgovarajući prostorni standardi i tko ih je i temeljem čega propisao\n- ako zaključimo da će propisani prostorni uvjeti pridonijeti boljoj kvaliteti pružanja usluga korisnicima, znači li to da će isti takvi standardi biti obvezujući i za poslodavce u ostalim javnim sustavima ( školama, vrtićima) gdje se obavlja logopedska djelatnost\n◊ pribavi mišljenje Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje (u daljnjem tekstu: Zavod) i Komore o opravdanosti osnivanja privatne logopedske prakse u mreži javne zdravstvene službe odnosno mišljenje Komore o opravdanosti osnivanja privatne logopedske prakse izvan mreže javne zdravstvene službe – koje kriterije treba zadovoljiti da bi Komora izdala rješenje o opravdanosti za osnivanje privatne prakse izvan mreže javne zdravstvene službe"]
[253,"SANJA VUJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 9.","Stavak 2. podstavak 4 Kako se to dokazuje? Čija potvrda je za to potrebna? Razmisliti o ostavljanju ovog članka ili izbacivanju istog."]
[254,"SANJA VUJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 9.","Stavak 2.  podstavak 3 Što to znači i tko o tome odlučuje? Pojasniti – temeljem članka x, Stavka x zakona o radu…. Potrebno je doraditi i pojasniti ovaj stavak- naročito dio o opravdanosti osnivanja privatne logopedske prakse."]
[255,"SANJA VUJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 9.","Stavak 1. Što to konkretno znači? Znači li to da bi se postojeći logopedski kabineti trebali pretvoriti u ordinacije? Ako da, mnogim privatnim logopedskim kabinetima to bi značilo ili gašenje  ili ogromna ulaganja zbog udovoljavanja uvjetima za ordinacije. Time bi  ionako nesrazmjeran broj korisnika koji čekaju na logopedsku terapiju  naspram broja logopeda bio još veći. To treba ostaviti slobodnom tržišnom natjecanju da se ne stvara monopol nad ionako velikim brojem korisnika - kako je predviđeno  Ustavom."]
[256,"ANA-MARIJA BORIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 9.","prijedlog \"Pribavi mišljenje Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje (u daljnjem tekstu: Zavod) i Komore o opravdanosti osnivanja privatne logopedske prakse u mreži javne zdravstvene službe odnosno mišljenje Komore o opravdanosti osnivanja privatne logopedske prakse izvan mreže javne zdravstvene službe.\" je u koliziji s zdravom tržišnom \nutakmicom jer je cilj korisnicima pružiti najbolju uslugu po najpristupačnijoj cijeni.\nPostoji li ista praksa i u drugim djelatnostima koje pružaju \"zdravstvene usluge\" npr. psiholozi, liječnici opće prakse, zubari?"]
[257,"ANA-MARIJA BORIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 9.","\"Pribavi mišljenje Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje (u daljnjem tekstu: Zavod) i Komore o opravdanosti osnivanja privatne logopedske prakse u mreži javne zdravstvene službe odnosno mišljenje Komore o opravdanosti osnivanja privatne logopedske prakse izvan mreže javne zdravstvene službe.\"\nU slučaju natjecanja dva ili više kabineta za praksu na određenom području, kako će Hzzo i komora spriječiti potencijalnu korupciju?"]
[258,"ANA-MARIJA BORIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 9.","\"Pribavi mišljenje Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje (u daljnjem tekstu: Zavod) i Komore o opravdanosti osnivanja privatne logopedske prakse u mreži javne zdravstvene službe odnosno mišljenje Komore o opravdanosti osnivanja privatne logopedske prakse izvan mreže javne zdravstvene službe.\"\nPo kojim kriterijima će Hzzo i komora odlučivati kojoj logopedskoj praksi dati pravo rada na određenom području? Hoće li ići prema principu \"tko prvi njegova djevojka\" ili po \nkvaliteti usluge koju pruža logopedska praksa i kako će se određivati kvaliteta te usluge?"]
[259,"ANA-MARIJA BORIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 9.","Prijedlog \"Nije u radnom odnosu odnosno ne obavlja drugu samostalnu djelatnost\" direktno se kosi sa zakonom o radu ZOR čl.18.a stavak 1."]
[260,"IRENA ZOVKO PRPIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 9.","Stavak 2. točka 8   Ukoliko se određuju normativi i standardi te propisuje dijagnostička i terapijska oprema prema tim normativima i standardima, predlažem da se jednaki uvjeti primjenjuju na sve organizacijske, pravne oblike koji obavljaju logopedsku djelatnost te da to bude jasno razvidno iz zakona."]
[261,"IRENA ZOVKO PRPIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 9.","Stavak 1.  Ovim člankom definirana je privatna logopedska praksa, međutim nije podrobnije definirano trgovačko društvo za obavljanje zdravstvene djelatnosti. Zakonom je određeno da magistar logopedije može osnovati trgovačko društvo, međutim nije definirano može li više logopeda osnovati trgovačko društvo ili magistar logopedije s nekom drugom pravnom ili fizičkom osobom koja nije magistar logopedije?\n\n\nStavak 2.  Odredbom ovog stavka definirani su uvjeti samo za otvaranje privatne logopedske prakse. Mora li i javna ustanova i/ili trgovačko društvo zadovoljavati iste uvjete? Ako ne, ne smatrate li da se privatna logopedska praksa stavlja u neravnopravnji položaj u odnosu na javnu ustanovu i/ili trgovačko društvo koje obavlja istu djelatnost? Predlažem da se zakonom raspišu uvjeti i za druge pravne oblike koji obavljaju logopedsku djelatnost."]
[262,"VEDRANA KOMAZEC JURIČIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 9.","Obrisati čl9. stavak 2 dio: nije u radnom odnosu i ne obavlja drugu samostalnu djelatnost: \n Objašnjenje:\nMnogi logopedi danas obavljaju dva posla : uz rad u školi ili vrtiću, uz dopuštenje poslodavca, imaju i svoje privatne prakse. No, za razliku od drugih struka, poput stomatologa koji obavljaju isti posao u javnoj ustanovi i u privatnoj praksi, školski logopedi često imaju različite uloge. Primjerice, u svojoj privatnoj praksi mogu se baviti ranom intervencijom i terapijom predškolske djece, što ne rade nužno u školskom okruženju. Zabrana istovremenog rada u javnoj ustanovi i privatnoj praksi, stoga, nema smisla u kontekstu logopedije. Uz poslodavčevo dopuštenje, logopedima bi i dalje trebalo biti omogućeno obavljanje obje djelatnosti, kao i dosad. Dodatno, otvaranje d.o.o. samo bi stvorilo nepotrebne troškove i birokratske prepreke. Ako bi logopedi morali birati između rada u javnom sustavu i privatne prakse, to bi bilo štetno za zajednicu, jer bi se smanjio broj stručnjaka dostupnih djeci i roditeljima, a podrška koja im je potrebna bila bi znatno otežana."]
[263,"MAJA KELIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 9.","Zašto je za potrebe osnivanja privatne prakse izvan mreže javne zdravstvene službe potrebno mišljenje Komore o opravdanosti? Kako Komora može odrediti opravdanost za usluge koje nude poduzetnici? Ovakva odredba je protiv tržišnog natjecanja jer potencijalno onemogućava konkurenciju. Nisu svi logopedi specijalizirani za iste poremećaje i iste metode, dakle ako je na nekon području određen broj logopedskih kabineta, a logoped-poduzetnik procijeni da nedostaje vrsta usluge koju želi ponuditi, nema razloga da o tome Komora daje svoje mišljenje. Tržište se u tom slučaju samostalno regulira kao i kod svih drugih djelatnosti. Informirani korisnici imaju pravo sami birati uslugu."]
[264,"MARTINA ERIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 9.","čl.9.stavak 2, točka 10.- pribavi mišljenje Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje (u daljnjem tekstu: Zavod) i Komore o opravdanosti osnivanja privatne logopedske prakse u mreži javne zdravstvene službe odnosno mišljenje Komore o opravdanosti osnivanja privatne logopedske prakse izvan mreže javne zdravstvene službe. - riječ ''opravdanost'' bi se trebala konkretnije objasniti,,  što se pod tim misli, koji će to biti kriteriji Komore za utvrđivanje opravdanosti. Smatram da sve unutar Zakona treba biti jasno definirano, razumljivo svim logopedima, a i drugima."]
[265,"VEDRANA KOMAZEC JURIČIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 9.","Ovaj dio zakona postavlja proceduralne zahtjeve za otvaranje privatne logopedske prakse, pri čemu je ključno dobivanje mišljenja od \"Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje (HZZO)\" i \"Komore\". Takav pristup se čini logičnim jer se želi osigurati kontrola nad kvalitetom zdravstvene usluge i spriječiti prekomjerno ili neregulirano osnivanje privatnih praksi. Međutim, postoje određeni elementi koji bi mogli izazvati kritičku raspravu:\n\n 1. Birokratizacija procesa\n  Zahtjev za pribavljanje mišljenja od više institucija može znatno usporiti proces otvaranja privatne prakse. Ako je cilj olakšati pristup logopedskim uslugama, osobito s obzirom na povećanu potrebu za logopedima u mnogim područjima, prekomplicirana birokracija može biti kontraproduktivna. Umjesto jednostavne procedure, osnivanje privatne prakse postaje administrativno zahtjevno.\n\n2. Subjektivnost pri donošenju odluka\n   Zavod i Komora imaju značajnu diskreciju u ocjenjivanju \"opravdanosti\" osnivanja privatne prakse. To ostavlja prostor za subjektivna tumačenja, potencijalne konflikte interesa ili čak različite standarde ocjenjivanja među različitim regijama. Nedovoljno jasni kriteriji za ocjenu opravdanosti mogu otežati otvaranje privatnih kabineta čak i kada postoji stvarna potreba za logopedskim uslugama.\n\n 3. Razlika između mreže javne zdravstvene službe i privatne prakse izvan nje\n   Zakon pravi razliku između osnivanja praksi unutar i izvan mreže javne zdravstvene službe, pri čemu se od Komore očekuje da donese mišljenje o opravdanosti praksi izvan te mreže. Ova distinkcija postavlja dodatno opterećenje za one koji žele raditi izvan javnog sustava, što može obeshrabriti stručnjake od pružanja privatnih usluga na tržištu gdje možda postoje potrebe koje javni sektor ne može ispuniti.\n\n 4. Potencijalna prepreka za dostupnost logopedskih usluga\n   U mnogim dijelovima Hrvatske, osobito u ruralnim ili slabije razvijenim sredinama, pristup logopedskim uslugama je ograničen. Dodatni administrativni slojevi mogu usporiti širenje privatne logopedske prakse u tim područjima, što može rezultirati neravnomjernom dostupnošću usluga. \n\n 5. Utjecaj na konkurenciju\n   Ovaj zakon može biti način da se štiti javna mreža zdravstvene službe od konkurencije privatnih praksi, no to istovremeno može otežati privatnicima ulazak na tržište. Ograničavanje privatnih praksi može smanjiti mogućnost korisnika da biraju između različitih pružatelja usluga, čime se smanjuje i konkurencija koja bi mogla pozitivno utjecati na kvalitetu i dostupnost logopedskih usluga."]
[266,"DAVORKA GOREK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 9.","Članak 9, stavak 2: Obrisati stavak nije u radnom odnosu odnosno ne obavlja drugu samostalnu djelatnost jer ukoliko nema sukoba interesa, te ne provodi logopedski rad s istim klijentima ne može se zabraniti rad. Ukoliko poslodavac dozvoljava dodatni rad, HLD ili Komora ne može zabraniti isti.\nNadalje, tko odlučuje i pod kojim uvjetima o opravdanosti otvaranja logopedske djelatnosti kao privatne prakse, na temelju kojih pokazatelja??? Deficitarno zanimanje, potrebe roditelja i djece, pritisak dječjih vrtića i škola za uključivanje u logopedsku terapiju, liste čekanja govore u prilog tome. Molim izbrisati ovaj članak jer je potpuno bespotreban."]
[267,"KARLO ŠKRINJARIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 9.","Privatnu praksu može obavljati magistar logopedije ako:\n-pribavi mišljenje Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje (u daljnjem tekstu: Zavod) i Komore o opravdanosti osnivanja privatne logopedske prakse u mreži javne zdravstvene službe odnosno mišljenje Komore o opravdanosti osnivanja privatne logopedske prakse izvan mreže javne zdravstvene službe\n\nTko i na koji način definira potrebu/opravdanost osnivanja privatne logopedske prakse? Na koji način će komora definirati kada i gdje postoji potreba, a gdje ne postoji? \nSmatram da je ovaj stavak potrebno izbaciti jer je odgovornost i opstanak privatne logopedske prakse izvan mreže javne zdravstvene službe isključivo i jedino odgovornost \nosnivača. Ukoliko osnivač procijeni da će njegova logopedska praksa biti profitabilna i ukoliko je zadovoljio sve prethodno navedene uvjete za otvaranje iste, smatram da je ovaj članak potrebno izbrisati."]
[268,"MAJDA FRANCEŠKO GRABAREVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 10.","Stavak 6. Određivanje kriterija  za prostorne uvjete obavljanja logopedske djelatnosti postavlja mnoga pitanja? Neupitno je da moraju biti jasno definirani uvjeti, ali trebaju biti razumni i u skladu s naravi obavljanja poslova unutar profesije. To bi značilo da se kao obrazac ne mogu uzeti liječničke niti stomatološke ordinacije jer se radi o potpuno drugačijim zahtjevima stručnog rada.\nUkoliko se donosi Zakon o logopedskih djelatnosti isti uvjeti moraju biti zadovoljeni u svim  sektorima u kojima logopedi rade. Dakle, logopedskih kabineti u zdravstvenim ustanovama, pri soc.skrbi i prosvjeti morali bi zadovoljiti iste uvjete kao i oni u privatnoj praksi. Dosadašnje iskustvo pokazuje da u bolnicama, domovima zdravlja i školama nisu zadovoljeni niti osnovni uvjeti koji se odnose na tekući sapun i papirnate ubruse za ruke.\nPrema zdravoj logici dalo bi se zaključiti da su prostorni uvjeti i opremljenost u privatnom sektoru  daleko bolji od onih u javnom jer ih diktira ambicija i tržišna utrka. Treba uzeti u obzir da je većina privatnih kabineta u unajmljenom prostoru ( za ne tako nisku cijenu najma) i da je nemoguće raditi preinake na građevini pa bi u nemogućnosti ispunjenja pretjeranih uvjeta došlo do gašenja istih, a što bi dodatno opteretilo druge sektore po pitanju zapošljavanja logopeda.\nDakle, prostorni uvjeti DA, ali pametno,oprezno  i u dogovoru s logopedima kojih se to neposredno tiče."]
[269,"SANJA VUJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 10.","Stavak 3.Kako će Ministarstvo navedeno utvrditi? Poslat će komisiju u obilazak? I za takav način Ministarstvo mora donijeti nekakve protokole – pravilnike, postupke, elaborate i sl…"]
[270,"SANJA VUJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 10.","Stavak 7. Zašto ne vrijedi isto i za Ministarstvo – nedopustivo je da se na ovoj razini radi po načelu prešutne suglasnosti."]
[271,"SANJA VUJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 10.","Stavak 6. Propisuje li liječnička komora navedeno za liječnike ili  Ministar pravilnikom? Moramo biti dosljedni."]
[272,"SANJA VUJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 10.","Stavak 2.\n\nKako dokazati:\n1. Radnu sposobnost\n2. Poslovnu sposobnost\n3. Nepostojanje sigurnosne mjere zabrane obavljanja djelatnosti\n4. Nepostojanje radnog odnosa negdje drugdje\n5. Raspolaganje adekvatnim prostorom\n6. Raspolaganje potrebnom opremom\n7. Mišljenja, obrasci? Gdje su propisani?"]
[273,"SANJA VUJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 10.","Stavak 1. Ukoliko je logoped ispunio uvjete i “predao papire” može li Ministarstvo negativno odgovoriti – ne. Dakle samo treba dodati vremenski rok (npr. u roku od 15 dana ili kraće)  kako ljudi ne bi čekali papire mjesecima…"]
[274,"IRENA ZOVKO PRPIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 10.","Stavak 6.  Iz navedenog prijedloga nije vidljiv rok za donošenje pravilnika o normativima i standardima za obavljanje logopedske djelatnosti niti su jasni parametri po kojima će se utvrditi normativi i standardi. Može li se podrobnije urediti ovaj stavak članka 10."]
[275,"IRENA ZOVKO PRPIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 10.","Stavak 4.  Može li zakonodavac zakonom u navedenom članku 10. regulirati situaciju kada Ministarstvo iz neopravdanih razloga, koje nije uvjetovao magistar logopedije koji otvara logopedsku praksu, ne donese rješenje u propisanom roku od 30 dana od dana podnošenja urednog zahtjeva?"]
[276,"SNJEŽANA JURAJ BABIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 11.","1) Zahtjev za izdavanje odobrenja za obavljanje privatne logopedske prakse u novom prostoru magistar logopedije podnosi Ministarstvu. – što konkretno znači novi prostor – otvaranje još jedne poslovne jedinice ili premještanje na novu adresu \n(3) Ministarstvo donosi rješenje kojim utvrđuje jesu li ispunjeni uvjeti za obavljanje privatne logopedske prakse u novom prostoru s obzirom na prostor, radnike te dijagnostičku i terapijsku opremu te kojim se utvrđuje dan kojim će zdravstveni radnik započeti obavljati privatnu logopedsku praksu u tom prostoru. – molim pojasniti, ukoliko se poslovni prostor premješta na novu adresu, znači li to da logoped privatnik mora obustaviti svoj rad ( u potpunosti, čak i u „starom“ prostoru dok mu se ne izda rješenje o početku rada u novom"]
[277,"ALEKSANDRA PODVOREC","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 11.","Što je s  odredbama vezanim uz prostor u slučaju da logoped provodi isključivo telerehabilitaciju npr. za pacijente u udaljenim mjestima ili hrvatske iseljenike u drugim državama?"]
[278,"SANJA VUJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 11.","Stavak 3. Ponavlja se članak 10 stavak 3. Stavak 5. ne vidim svrhu ponavljanja. Isto vrijedi kao i za stavak 3."]
[279,"SANJA VUJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 11.","Stavak 2. Obrisati - ukoliko  logoped zadovoljava sve zahtjeve za privatnu praksu, time i prostorne – kako Upravno vijeće Doma zdravlja može nešto regulirati. Svest ćemo se na stalno dokazivanje i opravdavanje.\n\nUkoliko se radi o zdravstvenoj zaštiti “po uputnici” zašto mora biti ordinacija u D.Z. –upravo zbog toga se i regulira prostor…\n\nUkoliko se radi o radu unutar D.Z. – tada tako molim i napisati."]
[280,"SANJA VUJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 11.","Stavak 1. je potrebno pojasniti. Stavak 2. Obrisati - ukoliko  logoped zadovoljava sve zahtjeve za privatnu praksu, time i prostorne – kako Upravno vijeće Doma zdravlja može nešto regulirati. Svest ćemo se na stalno dokazivanje i opravdavanje.\n\nukoliko se radi o zdravstvenoj zaštiti “po uputnici” zašto mora biti ordinacija u D.Z. –upravo zbog toga se i regulira prostor…\n\nUkoliko se radi o radu unutar D.Z. – tada tako molim i napisati. Stavak 3. Ponavlja se članak 10 stavak 3. Stavak 5. ne vidim svrhu ponavljanja. Isto vrijedi kao i za stavak 3."]
[281,"DAVORKA GOREK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 11.","Što znači obavljanje privatne prakse u novom prostoru? Zašto bi logoped koji ima svoj prostor duže vrijeme trebao seliti u neki drugi novi prostor, misli li se tu na ordinacije unutar primarne zdravstvene zaštite?"]
[282,"IRENA ZOVKO PRPIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 11.","Stavak 1. Prejudicira li ova odredba činjenicu da već postojeće privatne logopedske prakse nastavljaju raditi u već postojećim prostorima, odnosno ne trebaju podnositi zahtjev za izdavanje odobrenja za obavljanje privatne logopedske prakse?"]
[283,"SANJA VUJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 12.","Nedostaju stavci u ovom članku.\n\nU tim stavcima mora biti opisano tko i pod kojim uvjetima može potpisati ugovor sa zdravstvom o radu na uputnicu. Ovako netko može, netko ne može…\nNedostaje koji su to uvjeti koji se moraju ispunjavati."]
[284,"DAVORKA GOREK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 13.","Uz sve obvezno navesti i titulu."]
[285,"TAMARA VUČKOVIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 14.","Zašto magistar logopedije može imati samo jednu privatnu logopedsku praksu i zašto nositelj privatne logopedske prakse – magistar logopedije može primiti u radni odnos jednog magistra logopedije?"]
[286,"ANA GENERALIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 14.","Zašto se rad dva nositelja privatne prakse određuje smjenskim radom? Odluku o radnom vremenu treba prepustiti osnivačima."]
[287,"SNJEŽANA JURAJ BABIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 14.","4) Dva nositelja privatne logopedske prakse koji obavljaju privatnu logopedsku djelatnosti mogu obavljati privatnu logopedsku praksu u smjenskom radu. – čemu služi ova odredba i zbog čega bi zakonom trebalo regulirati radno vrijeme nositelja privatne prakse ukoliko raspolažu adekvatnim prostornim uvjetima za rad u jednoj smjeni.   Osim toga, zašto se radno vrijeme ne bi prilagodilo potrebama i mogućnostima korisnika?"]
[288,"IRENA ZOVKO PRPIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 14.","Stavak 4.   Koja je svrha određivanja radnog vremena, odnosno smjenskog rada dva nositelja privatne logopedske prakse koji obavljaju logopedsku djelatnost? Predlažem izostaviti smjenski rad i navedenu odluku o radnom vremenu prepustiti logopedskoj praksi, javnoj ustanovi ili trgovačkom društvu koji obavlja logopedsku djelatnost."]
[289,"IRENA ZOVKO PRPIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 14.","Stavak 1.  Znači li jedna privatna logopedska praksa da magistar logopedije koji je osnovao privatnu logopedsku praksu nije u mogućnosti imati podružnicu na dvije lokacije?  Stavak 3.   Ne dovodi li se u neravnopravan položaj nositelja logopedske prakse kojem se ovim stavkom dopušta zaposliti samo jednog magistra logopedije u odnosu na trgovačko društvo koje obavlja logopedsku djelatnost ili javnu ustanovu? Koja je svrha ovog ograničenja? Nije li stavak 4. istog članka u kontradikciji sa stavkom 3.?"]
[290,"VEDRANA KOMAZEC JURIČIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 14.","Zakon koji regulira privatne logopedske prakse postavlja jasna ograničenja vezana uz organizaciju i pružanje logopedskih usluga. Prema predloženim propisima, magistar logopedije može imati samo jednu privatnu logopedsku praksu i mora osobno obavljati poslove te prakse. Također, zakon omogućuje nositelju privatne logopedske prakse da zaposli jednog dodatnog magistra logopedije, a dvije privatne prakse mogu surađivati u smjenskom radu.\n\nS druge strane, u stomatološkoj praksi postoje različiti propisi. Zakon koji regulira stomatološke privatne prakse postavlja određena ograničenja jedino za one prakse koje imaju ugovor s HZZO-om (Hrvatskim zavodom za zdravstveno osiguranje), dok su privatne stomatološke prakse bez ugovora s HZZO-om slobodnije u organizaciji svog poslovanja. To znači da stomatolozi u takvim privatnim praksama nemaju ograničenja u zapošljavanju dodatnog osoblja ili u otvaranju više privatnih praksi, dokle god su usklađeni s općim zakonskim i etičkim normama.\n\nOva razlika ukazuje na strožu regulaciju u području logopedske privatne prakse, koja se usmjerava na osobno obavljanje poslova od strane nositelja prakse, dok u stomatologiji, osim u slučaju ugovora s HZZO-om, postoji veća sloboda u zapošljavanju i vođenju više praksi."]
[291,"MAJA KELIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 14.","Zašto magistar logopedije vlasnik privatne prakse može primiti u radni odnos samo jednog magistra logopedije?"]
[292,"SNJEŽANA JURAJ BABIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 15.","(1) Više magistara logopedije, koji obavljaju privatnu logopedsku praksu osobno, mogu se udružiti u grupnu privatnu logopedsku praksu  – što znači grupna privatna \nlogopedska praksa, kakav je to organizacijski oblik rada?"]
[293,"SANJA VUJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 15.","Stavak 4. Provjeriti je li ovo po Ustavu – ljudima zakonom onemogućiti osnivanje logopedskih klinika ili poliklinika u člancima 14. i 15. (1 i 2) ili  određivati koliko će imati zaposlenih 14. (3)?\nIstodobno nije  objašnjeno  zašto samo jedan zaposleni logoped, zašto samo smjenski rad, što je to grupna praksa te po čemu se ona razlikuje od “pojedinačne”. U konačnici  kako  navedena  ograničenja poboljšavaju ili zadržavaju standard kvalitete rada?"]
[294,"IRENA ZOVKO PRPIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 15.","Stavak 1.  Prijedlogom zakona, pa niti ovom odredbom nije jasan pojam grupne logopedske privatne prakse. Može li zakonodavac drugačije, odnosno točnije formulirati navedenu odredbu kako bi bilo jasnije o kakvom se to pravnom obliku radi?"]
[295,"SANJA VUJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 16.","O ostavljanju ovog članka treba ozbiljno promisliti ili ga je potrebno dobro doraditi:\n1. Po ovome ako logoped nema ugovor s nekim ne može raditi.\n2. Samo s privatnim ugovarateljima može ovako – oni su privatnici  i sami određuju s kim hoće raditi - ostalo su sve državne i javne ustanove i kao takve moraju biti transparentne i ujednačene – dakle mora biti propisano koji su to uvjeti za ugovor s njima i tada svi, ali SVI koji zadovoljavaju te uvjete mogu ući u ugovorni odnos, transparentno i po Zakonu."]
[296,"DAVORKA GOREK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 16.","Najnižu preporučenu cijenu pružanja logopedskih usluga donosi Komora. Cjenik je potrebno istaknuti na vidljivom mjestu u prostoru u kojem se obavlja privatna logopedska praksa."]
[297,"MAJA KELIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 16.","Što podrazumijeva ugovor s visokim učilištem? Specificirano je da učilište izvodi diplomski studij logopedije, zašto diplomski studij i zašto studij logopedije? Ako je stavka ovako usko napisana pretpostavljam da postoji razlog za to."]
[298,"SNJEŽANA JURAJ BABIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 19.","(1) Pravo na obavljanje privatne logopedske prakse po sili zakona prestaje s danom kada magistar logopedije koji ima odobrenje za samostalan rad:\nb. izgubi trajno radnu sposobnost za obavljanje poslova – koji su uvjeti/kriteriji za trajni gubitak radne sposobnosti; vrijede li isti uvjeti i za logopede zaposlene u svim sustavima i organizacijskim oblicima rada?\nc. izgubi poslovnu sposobnost potpuno ili djelomično – što znači gubitak potpune a što djelomične poslovne sposobnosti, kako se to utvrđuje? \nf. izgubi pravo raspolaganja prostorom odnosno odgovarajućom dijagnostičkom i terapijskom opremom - što znači pravo raspolaganja prostorom te odgovarajućom dijagnostičkom i terapijskom opremom?"]
[299,"SANJA VUJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 19.","1. f Ovo je dio za Pravilnik ili Statut komore, nikako za zakon  - članak 6."]
[300,"SANJA VUJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 19.","Stavak 1. e Treba provjeriti je li ovo u skladu s Ustavom–ljudima ograničavati pravo na rad?"]
[301,"SANJA VUJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 20.","Stavak 2. e Tržišno natjecanje je slobodno. Komora definira uvjete i okvire rada, ne i oglašavanja."]
[302,"ALEKSANDRA PODVOREC","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 23.","Nije navedeno da će u slučaju  potrebe preuzimanja logopedske dokumentacije biti izdana potvrda o istom."]
[303,"IRENA MLINARIĆ TRABALKO","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 23.","Sekcija predškolskih logopeda komentira članak 23.\nObzirom da se logopedska djelatnost ne obavlja samo u zdravstvenim ustanovama, predlažemo upotrebu pojma „korisnik usluga“ umjesto pojma „pacijent“."]
[304,"VOLIJA MODRIĆ BOŠNJAK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 23.","Termin pacijent zamijeniti terminom korisnik usluge ."]
[305,"VESNA KIRINIĆ PAPEŠ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 24.","HRVATSKA STRUKOVNA UDRUGA FONETIČARA (HSUF)\n\nPredlažemo da se u članku 24. stavku 1. doda još jedna točka koja bi glasila:\n    • suradnja s drugim srodnim profesijama, kao što su fonetičari rehabilitatori, a u svrhu postizanja interdisciplinarnog pristupa te u najboljem interesu pacijenata\nNavedeno predlažemo u najboljem interesu korisnika usluga. Ponavljamo, područja navedena u tekstu prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti interdisciplinarna su te upravo suradnjom svih stručnjaka kao što su logopedi, edukacijski rehabilitatori, psiholozi, fonetičari rehabilitatori i drugi, može doći do najboljih rezultata za svakog pojedinca. Vjerujemo da nam je to u zajedničkom interesu."]
[306,"VIKTORIJA SOŠIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 24.","Slažem se s izjavom Hrvatske strukovne udruge fonetičara koju je prenio gosp. Matija Bartol te je iz istog razloga prenosim u cijelosti: \nHrvatska strukovna udruga fonetičara predlaže da se u članku 24. stavku 1. doda još jedna točka koja bi glasila:\n- suradnja s drugim srodnim profesijama, kao što su fonetičari rehabilitatori, a u svrhu postizanja interdisciplinarnog pristupa te u najboljem interesu pacijenata\nNavedeno predlažemo u najboljem interesu korisnika usluga. Ponavljamo, područja navedena u tekstu prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti interdisciplinarna su te upravo suradnjom svih stručnjaka kao što su logopedi, edukacijski rehabilitatori, psiholozi, fonetičari rehabilitatori i drugi, može doći do najboljih rezultata za svakog pojedinca. Vjerujemo da nam je to u zajedničkom interesu.\n\nIzgledno je iz današnjeg istupa u medijima od strane gosp. Blaži da se ovim zakonom pokušava fonetičarima rehabilitatorima oduzeti ustavno pravo na rad te da se svjetski priznata metoda rehabilitacije slušanja i govora omalovažava nazivajući je metodicom, nadalje navodi da je ispravljanje artikulacijskih pogrešaka od strane logopeda tek estetika glasa. Estetikom glasa se bavimo upravo mi, fonetičari rehabilitatori."]
[307,"GORDANA HRŽICA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 24.","ODSJEK ZA LOGOPEDIJU, Edukacijsko-rehabilitacijski fakultet, PROČELNICA. U ovom se članku izrazito dobro definiraju dužnosti logopeda, pri čemu je važno naglasiti primjenu znanstveno vrednovanih i utemeljenih metoda. No, taj je dio malo nedorečen i mogao bi se doraditi (primjena znanstveno vrednovanih metoda i tehnika glede uspješnosti, trajne i sigurne uporabe bazirane na dokazima iz područja logopedije  primjena znanstveno vrednovanih metoda i tehnika u dijagnostici i terapiji kako bi se osigurala sigurnost i učinkovitost ili primjena dijagnostičkih i terapijskih metoda i tehnika temeljnima na znanstvenim dokazima u području logopedije. Jako je dobro što naglašava da logoped radi u timu, a često i s dodatnim suradnicima. Također, s obzirom na to da je takvih suradnika puno, da se razlikuju s obzirom na područje rada logopeda te da će se u budućnosti sigurno otvarati mogućnost za suradnju s novim stručnjacima, dobro je da se suradnici ne definiraju pojedinačnim nazivima."]
[308,"MATIJA BARTOL","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 24.","Hrvatska strukovna udruga fonetičara predlaže da se u članku 24. stavku 1. doda još jedna točka koja bi glasila:\n- suradnja s drugim srodnim profesijama, kao što su fonetičari rehabilitatori, a u svrhu postizanja interdisciplinarnog pristupa te u najboljem interesu pacijenata\nNavedeno predlažemo u najboljem interesu korisnika usluga. Ponavljamo, područja navedena u tekstu prijedloga Zakona o logopedskoj djelatnosti interdisciplinarna su te upravo suradnjom svih stručnjaka kao što su logopedi, edukacijski rehabilitatori, psiholozi, fonetičari rehabilitatori i drugi, može doći do najboljih rezultata za svakog pojedinca. Vjerujemo da nam je to u zajedničkom interesu."]
[309,"NIKA DRAGANIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 24.","Ako se teži multidisciplinarnom pristupu, onda obavezno treba uključiti i fonetičare rehabilitatore i edukacijske rehabilitatore među članove tima."]
[310,"KSENIJA HUNJEK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 24.","Potrebno je naglasiti tko su to članovi tima. Stvaranje tima od nekoliko logopeda i eventualno psihologa nije ono čemu se teži, a to je multidisciplinarnost."]
[311,"VIKTORIJA SOŠIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 24.","Tko bi bili ti članovi tima? Ovim zakonom onemogućavate rad edukacijskim rehabilitatorima i fonetičarima rehabilitatorima. Tim koji se sastoji od 3 logopeda i jednog psihologa nije multidisciplinaran..."]
[312,"SANJA VUJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 24.","Izbaciti! Dio o ozljedama i odštetama je pokriven Zakonom o obveznim odnosima, a ovim člankom smo odgovorni i za epileptički napadaj, moždani udar,gušenje žvakom  s kojom je dijete dotrčalo i sl.\nUostalom članak se bavi meritumom koji nije definiran u uvodnom dijelu zakona – ulazi se u prereguliranje."]
[313,"IRENA MLINARIĆ TRABALKO","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 25.","Sekcija predškolskih logopeda komentira članak 25.\nObzirom da se logopedska djelatnost ne obavlja samo u zdravstvenim ustanovama, predlažemo upotrebu pojma „logopedski dosje“ umjesto pojma „logopedski karton“.\n\n(4) Na postupanje s dokumentacijom nastalom u obavljanju logopedske djelatnosti primjenjuju se odredbe zakona kojim se uređuju podaci i informacije u zdravstvu.\n\nDodati nastavak: za mag.logopedije koji rade u sustavu zdravstva ili u privatnoj praksi. Za mag.logopedije koji rade u drugim reguliranim sustavima, primjenjuju se odredbe zakona tih sustava."]
[314,"SANJA VUJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 25.","Cijeli ovaj članak ne bi trebao biti u Zakonu jer je ovo regulatorni meritum Komore, a ne Zakona. Također, samo prijedlog za razmisliti je li u duhu hrvatskog jezika riječ disciplinska ili stegovna..."]
[315,"DAVORKA GOREK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 25.","Stavak 4. je nedovoljno jasan, što znači postupanje s dokumentacijom (čuvanje dokumentacije, propisani rok, zaštita podataka, profesionalna tajna...)?"]
[316,"IRENA ZOVKO PRPIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 25.","Stavak 2.  Privatna logopedska praksa za izvršenu uslugu obvezna je izdati račun korisniku usluge na kojem je vidljiv datum i vrijeme pružene usluge. Predlažem da se umjesto vremena pružene logopedske usluge u logopedskom kartonu navodi samo datum, a točno vrijeme se izostavi kao nepotrebno. Isto tako da se iz navedene odredbe izostavi obveza reevaluacije i njezino dokumentiranje, odnosno da se isto ograniči kao obveza isključivo javne ustanove koje obavljaju logopedsku djelatnost."]
[317,"VOLIJA MODRIĆ BOŠNJAK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 25.","Riječ  logopedski \" karton  \" zamijeniti riječi logopedski \" dosje\""]
[318,"PUČKI PRAVOBRANITELJ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 29.","Stavcima 1. i 2. definirane su disciplinske mjere koje se mogu izreći za teže odnosno lakše disciplinske povrede. Iako među njima nije i mjera dodatne izobrazbe, stavkom 5. se propisuje da se uz disciplinska mjera dodatne izobrazbe može izreći uz svaku mjeru iz stavaka 1. i 2. \n\nKako je obveza stručnog usavršavanja i dodatne izobrazbe jedna od profesionalnih obveza logopeda, smatramo da se dodatna izobrazba ne može tretirati kao kazna za povredu radne dužnosti, već u slučaju propusta utvrđenih u sklopu stručnog nadzora."]
[319,"ALEKSANDRA PODVOREC","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 30.","Nije vidljivo u koje će svrhe ići novac naplaćen od kazni."]
[320,"DAVORKA GOREK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 30.","Iznos novčane kazne za povrede iz članka 29. ovoga Zakona utvrđuje se Statutom Komore."]
[321,"VLASTA ŠAJINA-SOŠIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 31.","Jedan od članaka Nacrta Zakona o logopedskoj djelatnosti koji kao korisnik podržavam iz razloga što dosad neetičnost i nestručnost (a koja se skupo naplatila) te omalovažavanje nalaza i postignuća u terapiji drugog stručnjaka (u ovom slučaju fonetičara rehabilitatora) nije imala kome prijaviti a niti sankcionirati!"]
[322,"VOLIJA MODRIĆ BOŠNJAK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 31.","Časni sud Komore, može pokrenuti disciplinski postupak po službenoj dužnosti ili na zahtjev korisnika usluge , tijela Komore ili na zahtjev Ministarstva."]
[323,"ALEKSANDRA PODVOREC","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 32.","Predlažem preoblikovanje teksta u -Magistar logopedije nije odgovoran ako pacijent, njegov roditelj ili skrbnik svjesno odbija aktivno sudjelovanje u logopedskom postupku. \nTakođer predlažem dodatak-Moguće je  uskraćivanje logopedske terapije ukoliko pacijent/roditelj/skrbnik verbalno prijeti ili  ako je fizički agresivan."]
[324,"IRENA MLINARIĆ TRABALKO","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 32.","Sekcija predškolskih logopeda komentira članak 32. \n\nPotrebno je promijeniti termin „pacijent“ u termin „korisnik usluge“ te dodati termin „zakonski skrbnik“ jer je on odgovoran za malodobnu djecu koja polaze logopedsku terapiju ili osobe s teškoćama koje ne mogu samostalno odlučivati. Predlažemo da stavak glasi:\nMagistar logopedije nije odgovoran ako korisnik usluge ili njegovi zakonski skrbnik svjesno odbija sudjelovanje u logopedskom postupku."]
[325,"DAVORKA GOREK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 32.","Predlažem dopunu članka 32: Logopedska terapija može se prekinuti ukoliko je neredovita ili se korisnik ne pridržava smjernica za rad koje je dobio u usmenom ili pismenom obliku."]
[326,"IRENA ZOVKO PRPIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 32.","Predlažem da se odredba preciznije definira, obzirom da je kod obavljanja logopedske djelatnosti pacijent često maloljetno dijete."]
[327,"VOLIJA MODRIĆ BOŠNJAK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 32.","Magistar logopedije nije odgovoran ako korisnik usluge ili njegov zakonski skrbnik   svjesno odbija sudjelovanje u logopedskom postupku."]
[328,"PUČKI PRAVOBRANITELJ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 33.","Na temelju stavka 3. proizlazi da se svi magistri logopedije koji obavljaju logopedsku djelatnost na području Republike Hrvatske obvezno učlanjuju u Komoru, dok prema stavku 4. članstvo je obvezatno samo za one logopede koji rade na neposrednim poslovima zdravstvene zaštite. Stoga, predlažemo da se navedene odredbe usklade i da se jasno naznači odnosi li se zakon, odnosno obveza učlanjenja u Komoru, samo na logopede u zdravstvu."]
[329,"SANJA VUJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 33.","Stavak 4. podstavak 5 Ne razumijem poantu podstavka. U svakom slučaju – ako obavlja logopedsku djelatnost u RH –mora biti član komore…Molim pojašnjenje podstavka."]
[330,"DAVORKA GOREK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 33.","Navesti lokaciju sjedišta Komore (Zagreb)?."]
[331,"MIŠELA BAČIĆ BARONICA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 33.","članak 4. Tko su logopedi koji ne rade na neposrednim poslovima zdravstvene zaštite? Rad logopeda nije karakteriziran u smislu zdravstvene zaštite u sustavu odgoja i obrazovanja niti u sustavu socijalne skrbi. Tako se ovaj Nacrt Zakona kosi i u proturječnosti je sa Zakonima o odgoju i obrazovanju i socijalnoj skrbi kojima podliježu logopedi tamo zaposleni.  Zato bi i u samom naslovu ovog nacrta zakona trebalo precizirati i promijeniti naslov u npr. Zakon o logopedskoj djelatnosti u sustavu zdravstva. Time bi bilo vidljivo da se zakon odnosi samo na logopede zaposlene u sustavu zdravstva i one koji će sklopiti ugovor s HZZO u privatnim praksama. Za ostale logopede ne bi se primjenjivao ovaj zakon ( jer je njihov rad reguliran po drugim zakonskim osnovama) i za njih također ne bi bilo obvezno članstvo u Komori. Također, za logopede koji su otvorili privatnu praksu po dosadašnjim zakonskim regulativama trebalo bi se uvažiti zatečeno stanje i ne bi trebali podlijegati ovom zakonu niti imati obvezu učlanjenja u Komoru (osim ako ne žele sklopiti ugovor s HZZO ubuduće)."]
[332,"DANIJELA GAVRIĆ SUČIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 33.","Pod člankom 33. stavak 4. točka 1. navedeno je: Iznimno od stavka 3. ovoga članka članstvo u Komori dobrovoljno je za magistre logopedije koji: ◊ ne rade na neposrednim poslovima zdravstvene zaštite. Navedeno bi trebalo pojasniti (definirati) koji su to poslovi, budući da se neposredni poslovi zdravstvene zaštite obavljaju u Zdravstvenim ustanovama te bi se isto moglo odnositi samo na logopede zaposlene u zdravstvenom sustavu, odnosno jedino bi oni imali obvezu učlanjenja u Komoru."]
[333,"SNJEŽANA JURAJ BABIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 34.","Komora ima sljedeće javne ovlasti:\n◊ obavlja stručni nadzor nad radom magistara logopedije u Republici Hrvatskoj – tko, na koji način  i što se nadzire – odnosi li se ovo na logopede zaposlene u svim sustavima i organizacijskim oblicima rada ili samo na logopede koji obavljaju privatnu logopedsku praksu?"]
[334,"SANJA VUJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 34.","Stavak 3.Kako će Ministarstvo navedeno utvrditi? Poslat će komisiju u obilazak? I za takav način Ministarstvo mora donijeti nekakve protokole – pravilnike, postupke, elaborate i sl…"]
[335,"SANJA VUJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 34.","Stavak 1.Obzirom da je ovo kritičan dio djelatnosti odnosno  zakona – mora biti definiran u ovom Zakonu, a Komora samo utvrđuje da su uvjeti za izdavanje, obnavljanje ili ukidanje ispunjeni."]
[336,"IRENA ZOVKO PRPIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 34.","Smatram da bi zakon trebao sadržavati odredbe kojima bi se onemogućilo javnim ustanovama da kroz strukovnu komoru kojoj je svrha zaštita i promicanje struke provode neka politična djelovanja ili ograničavaju rad i razvoj privatne logopedske prakse."]
[337,"SANJA VUJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 35.","Stavak 5. Navedeno je u domeni Zakona o intelektualnom vlasništvu , navedeno se u Komori može smatrati nečasnim ponašanjem (prvi stavak ovoga članka) i takve stegovne mjere povlačiti za sobom."]
[338,"DAVORKA GOREK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 35.","- Utvrđuje standarde, normative i cjenik za obavljanje logopedske prakse\n- zastupa članove Komore u zaštiti njihovih profesionalnih interesa"]
[339,"SANJA VUJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 36.","Stavak 7. Predvidjeti specifične akte Komore – o kvadraturi, nadzoru,..."]
[340,"SANJA VUJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 36.","Stavak 4. Doraditi…\nKako će Statut donijeti Skupština?  Za članstvo u Skupštini treba registar, za registar  treba Statut, za Statut treba Skupština i vrtimo se u krug…."]
[341,"DAVORKA GOREK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 36.","Ad 2) Ustrojstvo i tijela Komore, njihov sastav, način izbora, prava i dužnosti uređuje se Statutom i drugim aktima Komore uz obvezu ravnomjernog uključivanja barem po jednog predstavnika iz svakog područja rada logopedske djelatnosti ( zdravstvo, predškolski odgoj, školski odgoj i obrazovanje, privatna praksa, socijalna skrb)."]
[342,"SANJA LANC","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 40.","U dobu digitalne tehnologije i administracije  je li doista nužan trošak izdavanja logopedske iskaznice ako joj je svrha samo potvrda ovlaštenja za obavljanje logopedske djelatnosti? Logopedi će zasigurno, kao i druge struke, morati istaknuti odobrenje za samostalan rad na vidljivom mjestu u prostoru gdje pružaju usluge te se dovodi u pitanje svrha izdavanja logopedske iskaznice. Smatram da je u ovom članku dovoljno navesti da se magistru logopedije upisanom u Registar izdaje potvrda ovlaštenja za obavljanje logopedske djelatnosti (dopusnica za rad)."]
[343,"PUČKI PRAVOBRANITELJ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 42.","S obzirom da se na temelju članaka 29. i 30. ovoga  prijedloga Zakona predviđa mogućnost izricanja novčane kazne u iznosu od 1.320,00 do 6.630,00 eura, a da prihodi od novčanih kazni nisu navedeni kao sredstvo prihoda, nije razvidno da li se novčana kazna uplaćuje Komori ili u državni proračun."]
[344,"DAVORKA GOREK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 43.","Navesti potpuni naziv: Osnivači Komore su Ministarstvo zdravstva Republike Hrvatske i Hrvatsko logopedsko društvo."]
[345,"SANJA VUJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 44.","Cijeli članak izbaciti nadzor kao djelokrug Komore se definira u članku 34, a opseg, sadržaj, postupci i općenito tijek  nadzora definirat će se u specifičnom aktu Komore. \nČak je i u ovom prijedlogu zakona definirano da se nadzor opisuje u statutu Komore, a ne zakonu  – iako opet – ne općim nego specifičnim aktom Komore."]
[346,"DAVORKA GOREK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 44.","Ad 2) Uključuje li to anonimne prijave građana ili argumentirane pisane prijave?"]
[347,"KATICA PUŠKARIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 45.","Osoba u nadzoru trebala bi to postati temeljem svojih stručnih kompetencija i profesionalnog iskustva, za što je pet godina staža premalo."]
[348,"DAVORKA GOREK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 45.","Slažem se s komentarom kolegice Irene Prpić Zovko vezano za nadzor, min 10-15 godina radnog iskustva u struci."]
[349,"DAVORKA GOREK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 45.","Kodeksom logopedske etike i deontologije utvrditi načela i pravila kojih se potrebno pridržavati pri provedbi stručnog nadzora. Poduzeti sve mjere kako bi se izbjegao sukob interesa, financijski ili privatni ( potpisati izjavu da osoba koja provodi stručni nadzor nije u nadzornom ili upravnom odjelu zdravstvenih ustanova nad kojima se provodi nadzor), te ima minimalno 5 godina rada u struci. Prilikom odabira i imenovanja članova komisije kod provođenej svakog stručnog nadzora uzeti u obzir sve poznate činjenice koje bi mogle dovesti do eventualnog sukoba interesa, te izuzeće u bilo kojem trenutku kad postoji osnovana sumnja na mogući sukob interesa."]
[350,"IRENA ZOVKO PRPIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 45.","Predlažem da se u odredbi čl. 45. za provođenje stručnog nadzora uvjetuje najmanje 10-15 godina radnog iskustva u struci na području rada koji se nadzire te specijalizacija za nadzor pojedinih područja rada koji se nadziru.\n\n\n\n   Slažem se gore s kolegicom Gorek, sa svime navedenim, osim sa 5 godina rada u struci. S obzirom da imam magisterij znanosti i radim 24 godine u struci, neprekidno, smatram da netko tko ima manje poslovnog iskustva i stručnih edukacija, ne može    kompetentno ocijeniti moju stručnost, naročito jer se bavim rijetkim i specifičnim područjima u logopediji."]
[351,"PUČKI PRAVOBRANITELJ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 46.","S obzirom na iskustava i probleme s kojima su nam se obraćali građani u svojim pritužbama koje se odnose na rad i ovlasti strukovnih komora u reguliranim profesijama, smatramo da je Zakonom potrebno razraditi i odredbe vezano uz osnivanje, rad, ovlasti i nadzor nad radom Hrvatske komore logopeda te predvidjeti i provedbu inspekcijskog nadzora nad radom Komore, koji obuhvaća izravan uvid u opće i pojedinačne akte, uvjete i način rada nadziranih pravnih i fizičkih osoba te poduzimanje propisanih mjera i radnji kako bi se utvrđeno stanje i poslovanje uskladilo sa zakonom i drugim propisima."]
[352,"SANJA VUJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 47.","Zašto nije vezano uz dio o stegovnoj odgovornosti logopeda?"]
[353,"MATEJA LJUBEK ČEGEC","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 48.","Ovim člankom novčane kazne odnose samo na rad logopeda u privatnom sektoru\nčime se oni dovode u neravnopravni položaj u odnosu na javne ustanove i druge oblike obavljanja logopedske djelatnosti.\nNovčane kazne, prekršajne odredbe, i svi propisi vezani uz osiguravanje adekvatnog prostor i opreme\ntrebaju se odnositi i na javne i na privatne ustanove."]
[354,"MAIDA ARSLANAGIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 48.","Ovim člankom se stavlja u nepovoljan položaj logopede u privatnom sektoru. Novčane kazne i ostale odredbe iz ovog članka se trebaju  odnositi na sve one koji obavljaju logopedsku djelatnost bilo u privatnom ili javnom sektoru."]
[355,"MARTINA STARČEVIĆ PERICA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 48.","Novčane kazne i prekršajne odredbe koje su regulirane ovim člankom odnose samo na rad logopeda u privatnom sektoru\nčime se oni dovode u neravnopravni položaj u odnosu na javne ustanove i druge oblike obavljanja logopedske djelatnosti. \nNovčane kazne, prekršajne odredbe, propisi vezani uz osiguravanje adekvatnog prostor i opreme \ntrebaju se odnositi na javne i privatne ustanove."]
[356,"KATICA PUŠKARIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 48.","48. člankom regulira se novčana kazna samo za nositelja privatne logopedske prakse, što sugerira da se u ustanovama i drugim pravnim osobama koje zapošljavaju logopede ne može dogoditi protu zakonsko postupanje, što nije točno. Također, novčana kazna trebala bi biti razmjerna veličini davatelja logopedskih usluga.\nTočke koje se moraju odnositi i na ustanove i druge pravne subjekte su: \na. onemogući magistru logopedije stručno usavršavanje \nb. obavlja logopedsku djelatnost bez odobrenja za samostalni rad\nc. obavlja logopedsku djelatnost bez radne sposobnosti\nd. obavlja logopedsku djelatnost bez potpune poslovne sposobnosti\ne. obavlja logopedsku djelatnost koja uključuje rad s djecom, a pravomoćno je osuđen...\ng. obavlja logopedsku djelatnost, a ne raspolaže odgovarajućim prostorom...\nh. obavlja logopedsku djelatnost, a ne raspolaže odgovarajućom dijagnostičkom i terapijskom opremom..."]
[357,"ANTONIJA BLAŽI OSTOJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 48.","Antonija Blaži Ostojić, magistra logopedije,\ndoktorandica Poslijediplomskog doktorskog studija Poremećaji jezika, govora i slušanja,\nEdukacijsko-rehabilitacijskog fakulteta, Sveučilišta u Zagrebu,\nčlanica posebne radne skupine ''Educational standards & Common Training Framework'' Europske Asocijacije Logopeda (ESLA)\n\nU članku 48. regulira se novčana kazna kojom će se kazniti nositelj privatne logopedske prakse za navedene prekršaje. \nNeki od prekršaja su:\n7. obavlja privatnu logopedsku praksu, a ne raspolaže odgovarajućim prostorom sukladno normativima i standardima za obavljanje privatne logopedske prakse u pogledu prostora \n(članak 9. stavak 2. podstavak 8.)\n8. obavlja privatnu logopedsku praksu, a ne raspolaže odgovarajućom dijagnostičkom i terapijskom opremom sukladno normativima i standardima za obavljanje privatne logopedske prakse u pogledu dijagnostičke i terapijske opreme (članak 9. stavak 2. podstavak 9.)\n\nTo, kao i ostale odredbe apsolutno podržavam, no smatram da se za upravo navedene stavke 7. i 8. novčane kazne i prekršajne odredbe trebaju odnositi kako na nositelje privatne prakse, tako i na JAVNE i privatne ustanove odnosno trgovačka društva jer su na ovaj način, ističući samo nositelja privatne prakse, oni izuzeti od potrebe osiguravanja adekvatnog prostora i adekvatne opreme što nije u redu te to treba izmijeniti."]
[358,"ZRINKA ZOVKO","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 48.","Mene zanima je li osoba (ili osobe) koja je predložila gore navedenu visinu kazne razmišljala o malim privatnicima koji se na taj način stavljaju u izuzetno nepovoljan položaj prema većim privatnicima i javnozdravstvenim djelatnicima."]
[359,"SANJA VUJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 48.","Stječe se dojam kako se regulira i posebno nadzire rad logopeda u privatnom sektoru čime ih se stavlja u nepogodniji položaj u odnosu na logopede u ostalim sektorima."]
[360,"SANJA LANC","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 48.","Ako je u Članku 7.(3) navedeno da je poslodavac obavezan omogućiti stručno usavršavanje (pretpostavka da se odnosi na sve poslodavce u svim sektorima u kojima su magistri logopedije zaposleni) novčana kazna bi trebala biti propisana jednako za svakog poslodavca koji krši propisano, umjesto da se izdvaja samo privatna praksa. Zakon bi trebao osiguravati jednaku zaštitu i mogućnost za usavršavanje svim logopedima."]
[361,"DAVORKA GOREK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 48.","Navesti i predložene prekršajne mjere za javne ustanove i poslodavce koji: \n- ograničavaju logopede ili im ne dozvoljavaju edukacije i profesionalna usavršavanja, \n- nameću rad iznad propisanih dnevnih normi (odrediti optimalan broj),  \n- ne osiguravaju propisane standardizirane testove i opremu,"]
[362,"IRENA ZOVKO PRPIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 48.","Prije svega želim istaknuti da se predloženim prekršajnim mjerama privatne logopedske prakse dovode u neravnopravniji položaj u odnosu na javne ustanove i druge oblike obavljanja logopedske djelatnosti kada iste ne postupaju u skladu s navedenim zakonom. Stoga predlažem da se u prekršajne odredbe preloženog zakona uvedu i ostale pravne osobe koje obavljaju logopedsku djelatnost, a ne postupaju sukladno zakonskim odredbama. Također predlažem da se odrede veće novčane novčane kazne za javne ustanove koje obavljaju logopedsku djelatnost, a koje ne postupaju u skladu sa zakonskim odredbama, a sve obzirom na veće financijske mogućnosti i prihode takvih ustanova u odnosu na privatne logopedske prakse."]
[363,"GORDANA HRŽICA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 52.","ODSJEK ZA LOGOPEDIJU, Edukacijsko-rehabilitacijski fakultet, PROČELNICA. Smatram vrlo dobrom praksom da se detaljni vezani uz dodatno obrazovanje logopeda te rad Komore donose općim aktima Komore, to jest da se ne definiraju u Zakonu. To omogućuje veću fleksibilinost jer opće je akte moguće dorađivati  te prema potrebi i mijenjati (primjerice, zbog promjena do kojih dolazi tijekom vremena), a da to ne povlači složene postupke promjene Zakona."]
[364,"SNJEŽANA JURAJ BABIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 53.","Na koga se odnosi ovaj članak? Na sve javne ustanove i organizacijske oblike rada ili opet samo na nositelje privatne prakse?"]
[365,"SANJA VUJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 53.","Izbaciti cijeli članak. Tko će dati prijedlog? Tko izrađuje sadržaj odluke koju Ministar potpisuje? \nPo ovom članku netko bez Skupštine i u uskom krugu ljudi odlučuje koji su to standardi i zahtjevi koji se nameću svima."]
[366,"SANJA LANC","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 53.","Do dana osnivanje komore vrijedi Pravilnik o normativima (br.52/20) u kojem trenutno ne postoji logopedska ordinacija/privatna praksa. Predlažem da se članak izmjeni i naznači do dana donošenja statuta Komore (propisanih normativa i uvjeta rada) vrijedi zatečeno stanje jer se nije moguće uskladiti se s trenutnim pravilnikom (br.52/20) u kojem nema odredbi za logopeda."]
[367,"IRENA ZOVKO PRPIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 53.","Pravilnikom o normativima i standardima za obavljanje zdravstvene djelatnosti, logopedska djelatnost nije predviđena, stoga sukladno čl. 66. istog Pravilnika ministar nadležan za zdravstvo trebao bi posebnom odlukom utvrditi uvjete vezane uz prostor, radnike i medicinsko-tehničku opremu i to do dana osnivanja Komore. Što će biti s osnivanjem logopedske prakse u tom razdoblju od stupanja na snagu predloženog zakona do osnivanja Komore i donošenja odluke o normativima i standardima za obavljanje logopedske djelatnosti?"]
[368,"IVANA PEČNIK BAN","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 54.","Podržavam zakon no, također smatram da je rok za prostornu prilagodbu prostora kratak jer ako Ministar u roku od dvije godine od donošenja ovog zakona donese normative koji se odnose na prostor, nama realno ostaje godina dana za radove unutar prostora."]
[369,"SANJA VUJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 55.","Opet se vraćamo na pitanje –  nedostaje dio gdje je točno navedeno po kojim kriterijima Ministarstvo i Komora daju pozitivna mišljenja i opravdanost otvaranja privatne prakse?"]
[370,"SANJA VUJIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 56.","Ovaj članak molim pojasniti. Što je to “Rješenje o početku obavljanja logopedske djelatnosti“ i koji su kriteriji ishodovanja istog?"]
[371,"IRENA ZOVKO PRPIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 56.","Predlažem da se i za javne ustanove i trgovačka društva koja obavljaju logopedsku djelatnost propišu točni uvjeti usklađenja rada i poslovanja."]
[372,"IRENA ZOVKO PRPIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 56.","Znači li odredba članka 56. predloženog zakona da trgovačka društva koja primjerice u svojoj vlasničkoj strukturi nemaju sve članove društva magistre logopedije i nadalje mogu nastaviti obavljati logopedsku djelatnost u postojećem obliku uz obvezu ispunjenja uvjeta nabave dijagnostičke i terapeutske opreme i odgovarajućeg prostora? Predlažem da se navedena odredba jasnije definira."]
[373,"IRENA ZOVKO PRPIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 56.","Nije jasno po čemu se razlikuju magistri logopedije koji obavljaju logopedsku djelatnost iz članlka 55. i fizičke osobe – obrtnici koji obavljaju postupke iz logopedske djelatnosti iz članka 56. Predlažem da se odredbama zakona, koje prethode članku 55. i 56. definira i pojasni razlika."]
[374,"PUČKI PRAVOBRANITELJ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 57.","S obzirom da se većina obaveza iz ovog Nacrta prijedloga Zakona odnosi na obavljanje privatne logopedske prakse, ostaje nejasno u kojem se dijelu zdravstvene ustanove u svojem radu i poslovanju moraju uskladiti s odredbama Zakona. Također, nejasno je i na koji način odredbe ovog Nacrta prijedloga Zakona utječu na rad drugih zaposlenika u zdravstvenim ustanovama koji obavljaju srodne poslove. Stoga, predlažemo da se u članku 57. konkretno navede što je sve predmet usklađivanja te da se naznači da je usklađivanje potrebno samo u odnosu na logopede, dok će ostali zaposlenici u zdravstvenim ustanovama koji obavljaju srodna zanimanja nastaviti svoj rad sukladno propisima i pravilima koji se odnose na njihove djelatnosti."]
[375,"SNJEŽANA JURAJ BABIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 57.","Dakle, po ovome, ostale javne ustanove nisu  obvezne uskladiti svoj rad i poslovanje s odredbama ovoga Zakona u roku od tri godine od dana stupanja na snagu ovoga Zakona. Logopedi zaposleni u tim ustanovama će time dobiti samo svoje obveze a uvjeti rada (standardi na kojima ovaj nacrt zakon toliko inzistira) prepuštaju se dobroj volji poslodavca. Slobodno ću zaključiti da u ovom slučaju kvaliteta usluge i zaštita korisnika zapravo nije ni bitna."]
[376,"VESNA KIRINIĆ PAPEŠ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 57.","HRVATSKA STRUKOVNA UDRUGA FONETIČARA (HSUF)\nPredlažemo dodavanje novog stavka 2.:\n(2) Potreba usklađivanja nije potrebna za obavljanje srodnih poslova koje rade druge profesije kao što su edukacijski rehabilitatori, socijalni pedagozi, psiholozi, radni terapeuti, fonetičari rehabilitatori i drugi.\nUvođenjem novog stavka 2. u članak 57. spriječile bi se eventualne zlouporabe Zakona o logopedskoj djelatnosti na način da u zdravstvenim ustanovama ne treba doći do usklađivanja sa Zakonom u onome dijelu u kojemu se radi o radnim mjestima srodnih zanimanja u području komunikacije, slušanja, glasa, govora i jezika. Time bi se spriječila eventualna nedopustiva arbitrarnost da se zakonom koji uređuje logopedsku djelatnost ujedno ograničava rad drugih djelatnosti, a što bi moglo dovesti do ugrožavanja Ustavom zajamčenoga prava na rad i mogućnosti zahtijevanja provođenja ocjene ustavnosti predloženoga Zakona."]
[377,"VIKTORIJA SOŠIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 57.","Slažem se s izjavom Hrvatske strukovne udruge fonetičara koju je prenio gosp. Matija Bartol te istu prenosim u cijelosti:\nHrvatska strukovna udruga fonetičara predlaže dodavanje novog stavka 2.:\n(2) Potreba usklađivanja nije potrebna za obavljanje srodnih poslova koje rade druge profesije kao što su edukacijski rehabilitatori, socijalni pedagozi, psiholozi, radni terapeuti, fonetičari rehabilitatori i drugi.\nUvođenjem novog stavka 2. u članak 57. spriječile bi se eventualne zlouporabe Zakona o logopedskoj djelatnosti na način da u zdravstvenim ustanovama ne treba doći do usklađivanja sa Zakonom u onome dijelu u kojemu se radi o radnim mjestima srodnih zanimanja u području komunikacije, slušanja, glasa, govora i jezika. Time bi se spriječila eventualna nedopustiva arbitrarnost da se zakonom koji uređuje logopedsku djelatnost ujedno ograničava rad drugih djelatnosti, a što bi moglo dovesti do ugrožavanja Ustavom zajamčenoga prava na rad i mogućnosti zahtijevanja provođenja ocjene ustavnosti predloženoga Zakona."]
[378,"MATIJA BARTOL","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nČlanak 57.","Hrvatska strukovna udruga fonetičara predlaže dodavanje novog stavka 2.:\n(2) Potreba usklađivanja nije potrebna za obavljanje srodnih poslova koje rade druge profesije kao što su edukacijski rehabilitatori, socijalni pedagozi, psiholozi, radni terapeuti, fonetičari rehabilitatori i drugi.\nUvođenjem novog stavka 2. u članak 57. spriječile bi se eventualne zlouporabe Zakona o logopedskoj djelatnosti na način da u zdravstvenim ustanovama ne treba doći do usklađivanja sa Zakonom u onome dijelu u kojemu se radi o radnim mjestima srodnih zanimanja u području komunikacije, slušanja, glasa, govora i jezika. Time bi se spriječila eventualna nedopustiva arbitrarnost da se zakonom koji uređuje logopedsku djelatnost ujedno ograničava rad drugih djelatnosti, a što bi moglo dovesti do ugrožavanja Ustavom zajamčenoga prava na rad i mogućnosti zahtijevanja provođenja ocjene ustavnosti predloženoga Zakona."]
[379,"DAVORKA GOREK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O LOGOPEDSKOJ DJELATNOSTI,\nUz članke 6. i 7.","Stručno usavršavanje provodi se sudjelovanjem na stručnim seminarima, tečajevima i stručnim skupovima."]