{"text_format":"2","workbook":"xls","n_sheets":1,"sheets":["EConReport"],"not_rendered":{"charts":0,"images":0,"macros":0,"external_links":0,"defined_names":0,"comments":0,"pivot_tables":0},"unopened":[],"bounds":{"document_bytes":16777216,"sheet_cells":100000,"run_cost":"one","rows_first":2000,"rows_last":500,"rows_between":2000,"halvings":0,"cell_chars":16384,"cell_head_chars":4096},"cells_cut":0,"cells_raw":0,"read":"whole","date_system":"1900","formulas":"cached_only"}

{"sheet":"EConReport","index":0,"n_rows":32,"n_cols":6,"rows_kept":32,"cut":false,"hidden":false,"merged":[[0,0,0,5]],"flags":["formulas_cached_only"]}
["Izvješće o provedenom savjetovanju - PRAVILNIK O UVJETIMA ZA DOBIVANJE DOPUŠTENJA ZA OBAVLJANJE POSLOVA NA ZAŠTITI I OČUVANJU KULTURNIH DOBARA"]
[]
["Redni broj","Korisnik","Isječak","Komentar","Status odgovora\n","Odgovor"]
[1,"ŽANA MATULIĆ-BILAČ","PRAVILNIK O UVJETIMA ZA DOBIVANJE DOPUŠTENJA ZA OBAVLJANJE POSLOVA NA ZAŠTITI I OČUVANJU KULTURNIH DOBARA","predlažem dopunu naslova pravilnika: PRAVILNIK O UVJETIMA ZA DOBIVANJE DOPUŠTENJA FIZIČKOJ OSOBI ZA OBAVLJANJE POSLOVA NA ZAŠTITI I OČUVANJU KULTURNIH DOBARA"]
[2,"ŽANA MATULIĆ-BILAČ","I. OPĆE ODREDBE,\nČlanak 2.","- predlažem dopune: \n1. konzervatorsko-restauratorska istraživanja NEINVAZIVNIM i invazivnim metodama s izradom elaborata istraživanja na nepokretnom ili pokretnom kulturnom dobru\n2. izvođenje konzervatorsko-restauratorskih radova na kulturnom dobru prema užoj specijalnosti, ODNOSNO ARHITEKTONSKI NADZOR KOD OSIGURANJA PROVEDBE GLAVNOG/IZVEDBENOG PROJEKTA NA NEPOKRETNOM KULTURNOM DOBRU\n3. izrada konzervatorskih elaborata za nepokretno I POKRETNO kulturno dobro\n\n- predlažem dopunu stavke 4. ili uvođenje stavke 5., a koja bi se odnosila na pokretna kulturna dobra: IZRADA FOTO/GRAFIČKIH/FOTOGRAMETRIJSKIH SNIMKI ZATEČENOG STANJA TE IZRADA I RAZRADA PRIJEDLOGA KONCEPTA KONZERVATORSKO-RESTAURATORSKIH RADOVA NA POKRETNOM KULTURNOM DOBRU TEMELJEM ISTRAŽIVANJA\n                 OBRAZLOŽENJE: precizno i metodološki slojevito dokumentiranje te koncipiranje radova je ekvivalent idejnom i izvedbenom projektu u području arhitektonske konzervacije\n\n- zaključno, predlažem i izmjenu redoslijeda stavki s prethodno navedenim prijedlozima dopuna: \n1.  konzervatorsko-restauratorska istraživanja NEINVAZIVNIM i invazivnim metodama s izradom elaborata istraživanja na nepokretnom ili pokretnom kulturnom dobru\n2. izrada arhitektonskog snimka postojećeg stanja te idejnog rješenja, idejnog, glavnog i izvedbenog projekta za radove na nepokretnom kulturnom dobru, odnosno IZRADA FOTO/GRAFIČKIH/FOTOGRAMETRIJSKIH SNI MKI ZATEČENOG STANJA TE IZRADA I RAZRADA PRIJEDLOGA KONCEPTA KONZERVATORSKO-RESTAURATORSKIH RADOVA NA POKRETNOM KULTURNOM DOBRU TEMELJEM ISTRAŽIVANJA\n3. izrada konzervatorskih elaborata za nepokretno I POKRETNO kulturno dobro \n4. izvođenje konzervatorsko-restauratorskih radova na kulturnom dobru prema užoj specijalnosti, ODNOSNO ARHITEKTONSKI NADZOR KOD OSIGURANJA PROVEDBE GLAVNOG/IZVEDBENOG PROJEKTA NA NEPOKRETNOM KULTURNOM DOBRU\n\nŠto se tiče prijedloga ostalih sudionika rasprave da se uvede stavka vođenja ili nadzora najzahtjevnijih istraživanja i radova, ona isključivo ovisi o stručnom zvanju, odnosno jedino više zvanje savjetnika nudi kompetenciju za to, a ovim pravilnikom se utvrđuju kompetencije za dobivanje dopuštenja za rad, odnosno regulira se temeljna razina kompetencija. Nadležni KO i natječaju MKiM uvažavaju razinu kompetencija i stručna zvanja kod dodjele projekata, a u prijavi za viša stručna zvanja prijavljuju se radovi shodno kriteriju složenosti, pa sigurno neće biti zanemarena realno ostvarena kategorija složenosti pojedinih radova (istraživačkih, izvedenih i drugih koji se boduju unutar kriterija)."]
[3,"KRISTINA MATKOVIĆ","I. OPĆE ODREDBE,\nČlanak 2.","Slažem se s prijedlogom kolege Marka Buljana o dodavanju točke (5) u Članku 2."]
[4,"VINKA MARINKOVIĆ","I. OPĆE ODREDBE,\nČlanak 2.","Slažem se s prijedlogom Marka Buljana o dodavanju točke (5)."]
[5,"KREŠIMIR BOSNIĆ","I. OPĆE ODREDBE,\nČlanak 2.","Poštovani, podržavam komentare kolegica i kolega koji su također uočili da: predloženi tekst članka 2. Pravilnika izostavlja diferenciranje razine stručne složenosti i odgovornosti unutar poslova zaštite i očuvanja kulturnih dobara. Sve kategorije zahvata tretirane su jednako, bez obzira na to radi li se o rutinskim zahvatima (npr. jednostavnih sondiranja) ili o složenim intervencijama koje mogu imati dugoročne posljedice na kulturno dobro (npr. višemjesečnih interdisciplinarnih projekata). Takav propis ne omogućava razlikovanje između početničke i napredne razine stručnog rada, niti otvara prostor za postupno profesionalno napredovanje unutar struke. Osim toga, u tekstu se ne prepoznaje posebna uloga vođenja i nadzora nad konzervatorsko-restauratorskim radovima i istraživanjima, iako upravo ti poslovi zahtijevaju dodatnu razinu stručne osposobljenosti, iskustva i odgovornosti. Načelno, mogli bismo se zapitati i čemu nam onda služi diferencijacija zvanja?"]
[6,"HELENA BOSNIĆ","I. OPĆE ODREDBE,\nČlanak 2.","Članak 2 stavka (1)\nSlažem se s prijedlogom Marka Buljana o dodavanju točke (5). Za vođenje ili nadzor na složenijim konzervatorsko-restauratorskim istražnim radovima nužna je visoka razina stručnosti i određeno iskustvo te obrazovanje."]
[7,"STELA CUNJAK","I. OPĆE ODREDBE,\nČlanak 2.","Članak 2. stavka (1)\nSlažem se s prijedlogom o uvođenju dodatne točke (5) koja bi obuhvaćala najzahtjevnija konzervatorsko-restauratorska istraživanja te najzahtjevnije konzervatorsko-restauratorske radove. Prema Pravilniku o stručnim zvanjima za obavljanje poslova na zaštiti i očuvanju kulturnih dobara kod bodovanja za stjecanje višeg zvanja definirano je značenje najzahtjevnijih konzervatorsko-restauratorskih radova na temelju tri uvjeta - opsežna tehnička, humanistička, konzervatorsko-restauratorska istraživanja, koordinacija najmanje pet suradnika te inovativna rješenja u primjeni metoda i postupaka. Smatram da se dopuštenja za takve opsežne radove na kulturnim dobrima, a posebno na onima velikog značaja i više kategorije trebali dodjeljivati na temelju obrazovanja, dugogodišnjeg iskustva i stručnosti."]
[8,"MARKO BULJAN","I. OPĆE ODREDBE,\nČlanak 2.","U Članak 2. stavka (1) predlaže se uvođenje točke 5.\n5. vođenje najzahtjevnijih konzervatorsko-restauratorskih istraživanja invazivnim metodama s izradom elaborata istraživanja na nepokretnom ili pokretnom kulturnom dobru i vođenje ili nadzor najzahtjevnijih konzervatorsko-restauratorskih radova\nObrazloženje: Za provedbu složenih konzervatorsko-restauratorskih istraživanja te vođenje ili nadzor nad najzahtjevnijim zahvatima na pojedinačnim kulturnim dobrima nužna je visoka razina stručne osposobljenosti i dugogodišnje iskustvo. Stručna osposobljenost i kompetencije moraju biti adekvatno dokazani pred nadležnim institucijama."]
[9,"ŽANA MATULIĆ-BILAČ","I. OPĆE ODREDBE,\nČlanak 4.","predlažem izmjene i dopune:\n-ako ima završen KONZERVATORSKO-restauratorski studij DIPLOMSKE RAZINE ZA određenu specijalnost, JEDNU GODINU je surađivala na poslovima za koje traži dopuštenje tijekom kojeg vremena je u skladu s pravilima struke obavila/izradila  najmanje tri CJELOVITA konzervatorsko-restauratorska RADA I POLOŽILA STRUČNI ISPIT OSIM AKO OSOBA IMA STEČENO VIŠE STRUČNO ZVANJE VIŠEG KONZERVATORA-RESTAURATORA ILI KONZERVATORA-RESTAURATORA SAVJETNIKA U KOJEM SLUČAJU SE SMATRA STRUČNOM ZA DOBIVANJE DOPUŠTENJA ZA OBAVLJANJE POSLOVA NA ZAŠTITI I OČUVANJU KULTURNIH DOBARA., ilI\n- ako ima odgovarajući DIPLOMSKI studij BLIZAK UŽOJ specijalnosti, TRI godine je surađivala na poslovima za koje traži dopuštenje tijekom kojeg vremena je u skladu s pravilima struke obavila/izradila najmanje PET CJELOVITIH konzervatorsko-restauratorskih RADOVA I POLOŽILA STRUČNI ISPIT OSIM AKO OSOBA IMA STEČENO VIŠE STRUČNO ZVANJE VIŠEG KONZERVATORA-RESTAURATORA ILI KONZERVATORA-RESTAURATORA SAVJETNIKA U KOJEM SLUČAJU SE SMATRA STRUČNOM ZA DOBIVANJE DOPUŠTENJA ZA OBAVLJANJE POSLOVA NA ZAŠTITI I OČUVANJU KULTURNIH DOBARA.\n\nOBRAZLOŽENJE: slažem se da treba uvesti jasno razgraničenje diplomiranih stručnjaka iz područja užih specijalnosti od osoba koje su diplomirale na studijima koja obuhvaćaju samo jedno od područja koje je potrebno/nužno za kompetentan rad na kulturnom dobru (npr. povijest umjetnosti, konzervatorski studij u okviru studija povijesti umjetnosti, likovne akademije, arhitekturu, kemiju, fiziku, tehničke znanosti i slično). Ipak, osobe s visokim obrazovanjem imaju akademsku razinu koja se treba uvažiti, ali ne i ostatak spektra potrebnih znanja i kompetencija pa duljina potrebnog rada u struci treba barem biti analogna broju sati prakse na studiju konzervacije-restauracije. Također, stečena znanja na takvim studijima treba i nadopuniti znanjima iz područja koja njihov temeljno završeni studij ne pokriva. Za tako nešto potrebno je dodatno obrazovanje u obliku specijalizacije, završenog prijediplomskog studija nakon temeljnog studija ili doktorskog studija iz područja konzervacije-restauracije. Sustav bi trebao moći biti otvoren za takve slučajeve kojih će s vremenom biti sve manje kao što je to i u drugim zemljama, ali smatram da bi trebao ostati otvoren i za takav oblik profesionalnog razvoja. Ipak, nikako se on ne smije ovako blisko izjednačavati budući da moramo težiti standardu koji se može i treba lako postići s obzirom da u Hrvatskoj postoje tri studija konzervacije-restauracije. Ukoliko želimo ujednačen i kvalitetan razvoj struke u cjelini, a zadržati mogućnost upliva drugačijih profesionalnih profila - treba jasnije i strože razgraničiti dosadašnje kriterije koji po postojećem pravilniku to nisu. Izuzetak su, naravno, stečena viša stručna zvanja kojim je dokazana stečena razina kompetencija, pa bih obje stavke nadopunila kako je gore predloženo."]
[10,"ANA ŠAPINA","I. OPĆE ODREDBE,\nČlanak 4.","Smatram da stručna osposobljenost za konzervatorsko-restauratorske poslove treba biti rezervirana isključivo za osobe koje su završile odgovarajući studij konzervacije-restauracije. Članak 4. u trenutnom obliku omogućava da osobe s drugim studijima i radnim iskustvom dobiju ista ovlaštenja, što smatram neprihvatljivim jer ugrožava struku i kvalitetu zaštite kulturnih dobara. Konzervacija-restauracija zahtijeva specifična znanja i vještine koje se sustavno stječu tijekom studija, a ne samo kroz praksu. Predlažem da se pravo na obavljanje ovih poslova ograniči isključivo na osobe sa završenim konzervatorsko-restauratorskim studijem i stečenim stručnim zvanjem prema važećim pravilnicima."]
[11,"VINKA MARINKOVIĆ","I. OPĆE ODREDBE,\nČlanak 4.","Slažem se s kolegama koji predlažu  brisanje rečenice: „ako ima odgovarajući studij uže \nspecijalnosti, dvije godine je surađivala na poslovima za koje traži dopuštenje tijekom kojeg \nvremena je u skladu s pravilima struke obavila/izradila najmanje tri konzervatorsko-\nrestauratorska posla“ u Članku 4. točka (2).\nTakođer se slažem s prijedlogom o uvođenju stavke (6)."]
[12,"KREŠIMIR BOSNIĆ","I. OPĆE ODREDBE,\nČlanak 4.","Svjesni smo izazova s kojima se Ministarstvo kulture i medija suočava u kontekstu obnove kulturnih dobara stradalih u potresu, osobito u povijesnoj jezgri Zagreba. Obnova takvog opsega, u ograničenom vremenskom okviru i uz raspoloživa EU sredstva, doista zahtijeva operativnu dostupnost mnogobrojnih kvalificiranih stručnjaka na terenu. Također, treba respektirati i činjenicu da se tijekom godina razvila praksa u kojoj su pojedinci – premda bez formalnog obrazovanja iz konzervacije-restauracije – temeljem iskustva i suradnje ipak stekli dopuštenje za rad na kulturnim dobrima prema tada važećim, ali mnogo blažim uvjetima. Razumije se da prijedlog zaustavljanja ovakve prakse ne podrazumijeva retroaktivno oduzimanje stečenih prava bilo kome. \nMeđutim, upravo zbog ozbiljnosti i dugoročnih posljedica koje nepravilni zahvati mogu imati na kulturna dobra, nije prihvatljivo da osobe koje nisu prošle formalni obrazovni program iz područja konzervacije-restauracije budu tretirane jednako kao magistri konzervacije-restauracije koji su završili integrirani sveučilišni studij u trajanju od pet godina. Takva odredba ne samo da narušava standarde struke, već i relativizira višegodišnje napore akademske zajednice u izgradnji specijaliziranih visokoškolskih programa. Ti su programi razvijani i evaluirani, kako je navedeno i u drugim komentarima, temeljem europskih smjernica E.C.C.O.-a i ENCoRE-a. Premda je uključivanje kadra iz drugih obrazovnih područja u konzervatorsko - restauratorsku praksu bio izazvan deficitom školovanih konzervatora - restauratora tijekom poslijeratnih godina, a zasigurno i koje desetljeće kasnije, danas je nužno jasno razgraničiti postojeće, prijelazne oblike propisa, od budućeg sustava. Trenutačni tekst Pravilnika, osobito članak 4., stavak 2., točka 3, stvara dojam da se i nadalje zadržava mogućnost ulaska u struku kroz obrazovne programe koji nisu primarno namijenjeni konzervatorsko-restauratorskoj djelatnosti, što otvara prostor za održavanje modela koji u osnovi nije usklađen sa strukovnim standardima, niti s europskim preporukama.\nNastavno svemu navedenom, ovaj bismo trenutak kao stručna zajednica trebali iskoristiti za postavljanje jasne diferencijacije između onih koji su već u sustavu i koji zadržavaju svoja dopuštenja, te budućih stručnjaka za koje bi osnovni uvjet za pristupanje struci trebao biti završen odgovarajući studij konzervacije-restauracije, u kombinaciji sa stručnim ispitom pred kvalificiranim povjerenstvom. Time bi se osigurao pravičan prijelaz, očuvala dostupnost kadra za hitne potrebe obnove, ali bi se i jasno postavio profesionalni okvir za budućnost. \nNa taj bi se način izbjeglo daljnje razvlačenje kriterija struke, a istovremeno bi se poštovalo sve one koji su godinama ulagali u uspostavu visokoškolskog obrazovanja u skladu s europskim standardima te one koji su već danas legitimno uključeni u praksu. Osim toga, kroz postupnu tranziciju, Ministarstvo bi imalo vremena za razvoj sustava stručnog usavršavanja i mentoriranja, osobito kroz projekte obnove, čime bi dodatno ojačalo standarde i profesionaliziralo praksu zaštite kulturne baštine u Hrvatskoj."]
[13,"NAĐA RADOVIĆ","I. OPĆE ODREDBE,\nČlanak 4.","Smatram da bi trebalo ukloniti točku 3 u Članku 4. stavak (2) jer znanje i iskustvo stečeno tijekom petogodišnjeg studija za zvanje konzervatora-restauratora nije mjerljivo sa dvije godine iskustva i i tri stručna elaborata nekoga uže specijalnosti i još bez ikakve provjere znanja.\nSlažem se sa prijedlogom o uvođenju stavke (6)"]
[14,"DOROTEA KRSTIĆ","I. OPĆE ODREDBE,\nČlanak 4.","U Članku 4. stavak (2) predlažem brisanje točke 3 koja glasi: \"ako ima odgovarajući studij uže specijalnosti, dvije godine je surađivala na poslovima za koje traži dopuštenje tijekom kojeg vremena je u skladu s pravilima struke obavila/izradila najmanje tri konzervatorsko - restauratorska posla\"\n\nObrazloženje: Nakon završenog studijskog programa konzervacije - restauracije, u trajanju od pet godina, te stjecanjem zvanja magistra konzervacije - restauracije, smatram da dvogodišnje iskustvo te izrada tri elaborata nije sukladna sa razinom osposobljenosti koji diplomirani konzervator - restaurator stekne tijekom obrazovanja. Osim završenog studija konzervacije - restauracije, potrebno je uvesti polaganje stručnog ispita pred kvalificiranim povjerenstvom. S obzirom na veliku odgovornost koju donosi rad na kulturnim dobrima smatram da se određenim obrazovanjem, iskustvom i stručnim ispitom pred povjerenstvom stječe potrebna stručnost i kompetentnost za samostalnim radom.\n\nSlažem se sa prijedlogom o uvođenju stavke (6)"]
[15,"HELENA BOSNIĆ","I. OPĆE ODREDBE,\nČlanak 4.","U Članku 4. stavak (2) predlažem brisanje točke 3 koja glasi: „ako ima odgovarajući studij uže specijalnosti, dvije godine je surađivala na poslovima za koje traži dopuštenje tijekom kojeg vremena je u skladu s pravilima struke obavila/izradila najmanje tri konzervatorsko-restauratorska posla“\n\nObrazloženje: U RH postoje tri studijska programa konzervacije-restauracije, svaki u trajanju od 5 godina. Po završetku, studenti stječu zvanje  magistra konzerviranja-restauriranja/konzervacije-restaur\nacije. Dvogodišnje iskustvo te izrada tri elaborata nije ekvivalentna s razinom stručnosti koju diplomirani konzervatori-restauratori steknu tijekom obrazovanja. \n\nU Članku 4. stavak (2) točka 2. predlažem izmjenu naziva \"restauratorski studij\" u \"studij konzervacije-restauracije\". Tri studijska programa u RH su studiji tog naziva te stručna osoba koja obavlja djelatnost konzervacije-restauracije konzervator-restaurator. \n\nSlažem se s prijedlogom o uvođenju stavke (6)"]
[16,"DUJE MATEŠAN","I. OPĆE ODREDBE,\nČlanak 4.","Pravilnik o uvjetima za dobivanje dopuštenja za obavljanje poslova na zaštiti i očuvanju kulturnih dobara nažalost i u ovom nacrtu zanemaruje i diskreditira ozbiljan broj stručnjaka proizišlih iz zagrebačkog, splitskog i dubrovačkog studija konzervacije – restauracije, kao i stručnjaka obrazovanih u inozemstvu, tretirajući ih jednako kao i osobe obrazovane u drugim područjima, koristeći neodređene kriterije za određivanje kompetencije. Mišljenja sam da bi Ministarstvo kulture i medija trebalo uvesti reda u području zaštite kulturne baštine na način da razmotri prijedloge struke i uvede strože kriterije prilikom dodjele dopuštenja za rad na kulturnim dobrima."]
[17,"BARBARA JOKSIMOVIĆ","I. OPĆE ODREDBE,\nČlanak 4.","Predlažem brisanje točke 3 u Članku 4. stavka (2) koja izjednačava ostale studije („uže specijalnosti“) sa postojećim studijima Konzerviranja i restauriranja umjetnina. \nUvjet za dobivanje dopuštenja za rad na umjetninama trebao biti isključivo završen studij Konzerviranja i restauriranja umjetnina i položen stručni ispit."]
[18,"INES KOKANOVIĆ","I. OPĆE ODREDBE,\nČlanak 4.","Slažem se sa prijedlozima da bi uvijet za dobivanje dopuštenja za rad na umjetninama trebao biti studij Konzervanja - restauranja i položen stručni ispit."]
[19,"BARBARA HORVAT KAVAZOVIĆ","I. OPĆE ODREDBE,\nČlanak 4.","Smatram da je u članku 4. točka 2., crtica 3 nepotrebna, i predlažem da se briše, jer beskompromisno izjednačava svaki \"odgovarajući studij uže specijalnosti\" s postojećim studijima konzerviranja-restauriranja u Republici Hrvatskoj. \n\nObrazloženje: \nU RH provode se tri \"restauratorska studija\" - petogodišnji sveučilišni integrirani prijediplomski i diplomski studij konzerviranja-restauriranja umjetnina na Sveučilištu u Zagrebu, petogodišnji sveučilišni integrirani prijediplomski i diplomski studij konzervacije-restauracije na Sveučilištu u Splitu te trogodišnji prijediplomski i dvogodišnji diplomski sveučilišni studij konzervacije-restauracije na Sveučilištu u Dubrovniku. Studenti po završetku studija stječu zvanje magistra konzerviranja-restauriranja/konzervacije-restaur\nacije. Studijski se programi izvode prema dopusnici Ministarstva znanosti, obrazovanja i mladih (MZOM), i reakreditirani su od strane Agencije za visoko obrazovanje (AZVO), a nastavnici i suradnici u umjetničko-nastavnim i znanstveno-nastavnim zvanjima provode obrazovanje u skladu sa standardima i smjernicama E.C.C.O.-a (European Confederation of Conservator-Restorers’ Organisations) i ENCoRE-a (European Network for Conservation-Restoration Education). Svako daljnje izjednačavanje ovih visokoobrazovnih programa sa studijima koji nemaju direktan doticaj i stručnu praksu na objektima kulturne baštine, što je osnovica kurikula konzervatorsko-restauratorskih studija negira odluke nadležnih tijela Republike Hrvatske i MZOM, te postavlja u neravnopravan položaj pojedince koji su se za te poslove školovali."]
[20,"STELA CUNJAK","I. OPĆE ODREDBE,\nČlanak 4.","Predlažem da se u stavci (2) ovog članka navede stručni ispit kao uvjet za stjecanje odobrenja za rad na kulturnim dobrima, sukladno pravilniku o stručnim zvanjima. Osim studija konzerviranja-restauriranja smatram da je potrebna provjera znanja na stručnom ispitu pred povjerenstvom. U gotovo svakoj struci koja nosi odgovornosti pa čak i kod nekih obrtničkih zanimanja (npr. autoelektričar, frizer) obavezan je stručni ispit. Smatram da rad na kulturnim dobrima nosi veliku odgovornost za koju je potrebna stručnost, iskustvo, poznavanje tehnologije, etike ali i zakona te ekonomije (što je nužno za pravne osobe). Studij konzerviranja-restauriranja umjetnina obuhvaća potrebna temeljna znanja (tehnološka, humanistička, prirodoslovna, likovna) kao i praktičan rad koji su nužni za kritičko promišljanje i pravilni odabir metodologije. Stečeno znanje nadograđuje se dodatnim iskustvom i suradnjom na poslovima konzerviranja-restauriranja. Zato smatram da bi određeno obrazovanje, iskustvo i stručni ispit trebao biti uvjet za samostalan rad na kulturnim dobrima. \nTreća crtica stavke (2) je suvišna i potrebno ju je ukloniti.\n\nPrijedlog za uvođenje stavke (6)\nSlažem se za uvođenje kriterija za najzahtjevnije i opsežne konzervatorsko-restauratorske radove predložene uvođenjem točke 5. pod stavkom (1) članka 2. Smatram da je to nužno zbog razlike između jednostavnijih radova do onih na kojima je potrebna opsežna priprema, istraživanje i koordinacija više stručnjaka kroz puno duže vremensko razdoblje te konstantna suradnja s nadležnim tijelima. Za potonji je potrebno višegodišnje iskustvo te podržavam uvođenje kriterija petogodišnje suradnje ili više stručno zvanje."]
[21,"MARKO BULJAN","I. OPĆE ODREDBE,\nČlanak 4.","U Članku 4. stavka (2) predlaže se brisanje točke 3 koja glasi: „ako ima odgovarajući studij uže specijalnosti, dvije godine je surađivala na poslovima za koje traži dopuštenje tijekom kojeg vremena je u skladu s pravilima struke obavila/izradila najmanje tri konzervatorsko-restauratorska posla“\nObrazloženje: Traženi uvjet dvogodišnje suradnje na poslovima koji zahtijevaju dopuštenje, uz izradu najmanje tri cjelovita projekta/elaborata, nije dostatan za stjecanje dopuštenja za samostalan rad na kulturnim dobrima. Ovakav pristup dovodi diplomirane konzervatore-restauratore, odnosno magistre konzervacije-restauracije s petogodišnjim obrazovanjem, u nepovoljan položaj, dok istovremeno omogućuje da tržištu rada pristupe osobe s nedovoljnom kompetencijom. Posebno zabrinjava izostanak stvarne provjere znanja kandidata, budući da dostava tri elaborata, kao sam radni staž, mogu biti podložni manipulacijama i mogućim zlouporabama poslodavaca za dobivanje licence.\nStoga je nužno uvesti obveznu provjeru stručnog znanja pred kvalificiranim povjerenstvom. Predlažem da stručni ispit za temeljno stručno zvanje konzervator-restaurator postane isključivi uvjet za stjecanje dopuštenja za samostalno obavljanje i vođenje radova na kulturnim dobrima. \n\nU Članak 4. predlaže se stavak 6 koji glasi:\n(6) Fizička osoba koja obavlja registriranu djelatnost stručno je osposobljena za obavljanje poslova iz članka 2. stavka 1. točke 5. ovoga Pravilnika:\n-ako ima stečeno više stručno zvanje sukladno pravilniku kojim se uređuju stručna zvanja za obavljanje konzervatorsko-restauratorskih poslova na zaštiti i očuvanju kulturnih dobara te uvjeti i način njihova stjecanja, ili \n- ako ima završen restauratorski studij određene specijalnosti, pet godina je surađivala na poslovima za koje traži dopuštenje tijekom kojeg vremena je u skladu s pravilima struke obavila/izradila najmanje pet konzervatorsko-restauratorska posla i tri elaborata.\nObrazloženje: Smatram da je za provođenje najzahtjevnijih konzervatorsko-restauratorskih istraživanja invazivnim metodama, uključujući izradu elaborata istraživanja na nepokretnim i pokretnim kulturnim dobrima, odnosno pojedinačno zaštićenim kulturnim dobrima, kao i za vođenje ili nadzor kompleksnih konzervatorsko-restauratorskih zahvata, nužno osigurati da kandidat posjeduje odgovarajuće iskustvo i stručna znanja, što bi trebalo biti potvrđeno jasno definiranim i propisanim kriterijima."]
[22,"MAJA SUČEVIĆ MIKLIN","I. OPĆE ODREDBE,\nČlanak 4.","Ne slažem se kod članka 4. stavak (2) te predlažem brisanje „ako ima odgovarajući studij uže specijalnosti, dvije godine je surađivala na poslovima za koje traži dopuštenje tijekom kojeg vremena je u skladu s pravilima struke obavila/izradila najmanje tri konzervatorsko-restauratorska posla“\nTraženi uvjet dvogodišnje suradnje uz izradu najmanje tri konzervatorsko-restauratorska posla kao prvo nije nimalo dovoljan, a kao drugo u Hrvatskoj već postoje školovani magistri/e konzerviranja-restauriranja umjetnina (koji samo studiraju konzerviranje-restauriranje umjetnina pet godina)."]
[23,"DUNJA LONČAR","I. OPĆE ODREDBE,\nČlanak 4.","Ne slažem se s odredbom koja navodi da osoba može steći dopuštenje ako ima odgovarajući studij uže specijalnosti i dvije godine iskustva na poslovima konzervatorsko-restauratorske struke, tijekom kojih je izradila najmanje tri takva projekta u skladu s pravilima struke. Smatram da ovakav kriterij omogućava nedovoljno stručnim pojedincima da na prelak način, bez odgovarajuće provjere znanja, steknu licencu, čime bi se ugrozila kulturna dobra.\nPredlažem da se minimalni uvjet poveća na najmanje pet godina uzastopnog rada, uz obveznu potvrdu o radnom stažu (mirovinsko i zdravstveno osiguranje), samostalno dovršenim projektima s cjelovitom dokumentacijom na više od četiri konzervatorsko-restauratorska zahvata te obavezno položenim stručnim ispitom, koji bi služio kao jedina relevantna provjera znanja."]
[24,"ŽANA MATULIĆ-BILAČ","II. IZDAVANJE DOPUŠTENJA,\nČlanak 5.","Predlažem manju korekciju i nadopunu: ...Pravilnika kada je stručna osposobljenost VEĆ utvrđenA stjecanjem TEMELJNOG ILI  VIŠEG stručnog zvanja za obavljanje konzervatorsko-restauratorskih poslova.\n\nOBRAZLOŽENJE: mislim da ovo treba naglasiti jer se dopuštenja mogu izdati i osobama s već stečenim višim zvanjima koji iz drugih sfera sustava unutar kojih ne postoje pojedinačna dopuštenja prelaze u ovaj."]
[25,"ŽANA MATULIĆ-BILAČ","II. IZDAVANJE DOPUŠTENJA,\nČlanak 6.","Predlažem manju nadopunu: (1) ...Pravilnika ako ima TEMELJNO ILI VIŠE stručno zvanje za obavljanje konzervatorsko – restauratorskih poslova stečeno prema Zakonu o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara ili Zakonu o muzejima te je upisana u Upisnik specijaliziranih fizičkih osoba koje imaju dopuštenje za obavljanje poslova na zaštiti i očuvanju kulturnih dobara (u daljnjem tekstu: Upisnik)."]
[26,"KREŠIMIR BOSNIĆ","II. IZDAVANJE DOPUŠTENJA,\nČlanak 8.","Razumije se potreba Ministarstva da, u slučajevima izvanrednih događaja poput potresa, ili poplava, ima na raspolaganju stručnjake koji mogu hitno djelovati radi zaštite ugroženih kulturnih dobara. Međutim, postojeći tekst članka 8. ne uzima u obzir razliku između velikih institucija i samostalnih konzervatora, obrtnika ili mikro-poduzeća, koji često nemaju logističke ni kadrovske kapacitete za trenutnu mobilizaciju resursa. Ovakva formulacija ne razlikuje male obrtnike, freelance konzervatore-restauratore ili mikro-poduzeća od velikih ustanova poput HRZ-a. Time se na sve primjenjuje jednako zahtjevna (i potencijalno logistički neizvediva) obveza, bez ikakvih pragova ili izuzeća. Takošer, obveza da se “zaposlenici i oprema” stave na raspolaganje, bez navođenja ograničenja, može biti teško provediva, a u određenim okolnostima i pravno sporna, posebno u kontekstu radnih odnosa i odgovornosti. Bilo bi stoga dobro preformulirati članak 8. kako bi se jasnije odredilo da se pomoć pruža u skladu s mogućnostima, te kako bi se osigurala naknada za eventualne troškove koje hitno djelovanje iziskuje! Ujedno bi bilo korisno, s tim u vezi, dopuniti i članak 16. , čime bi se omogućilo pokretanje postupka protiv osoba koje se bez opravdanog razloga ogluše na opravdani zahtjev nadležnog tijela u slučaju izvanrednih događaja, čime se osigurava odgovornost i dosljednost sustava.\n\nČlanak 8. (prijedlog poboljšanog artikuliranja)\n\n(1) U slučajevima izvanrednih događaja koji mogu dovesti u opasnost kulturna dobra, fizička i pravna osoba koja obavlja poslove na zaštiti i očuvanju kulturnih dobara dužna je, u okviru svojih organizacijskih i tehničkih mogućnosti, hitno djelovati i, na zahtjev nadležnoga tijela, staviti mu na raspolaganje raspoložive resurse (zaposlenike, opremu i materijale) radi otklanjanja neposredne opasnosti za kulturna dobra.\n\n(2) Fizička i pravna osoba iz stavka 1. ovoga članka dužna je dostaviti izjavu iz Priloga II. kojom se obvezuje na sudjelovanje u provedbi hitnih mjera, u skladu sa svojim profesionalnim kapacitetima, a sukladno važećim zakonima i pravilima struke.\n\n(3) Troškovi provedbe hitnih mjera iz stavka 1. ovoga članka, uključujući troškove rada, prijevoza, materijala i druge izravne troškove, nadoknađuju se fizičkoj ili pravnoj osobi na temelju vjerodostojne dokumentacije, sukladno odobrenju nadležnog tijela.\n\nČlanak 16. – (dopuna novim stavkom):\n\n(3) U slučaju neopravdanog odbijanja sudjelovanja u hitnim mjerama iz članka 8. ovoga Pravilnika, nadležno tijelo može pokrenuti postupak za preispitivanje valjanosti ranije izdanog dopuštenja. Odluku o tome donosi Stručno povjerenstvo, uzimajući u obzir okolnosti konkretnog slučaja, mogućnosti fizičke ili pravne osobe te ozbiljnost ugroze za kulturno dobro."]
[27,"KREŠIMIR BOSNIĆ","II. IZDAVANJE DOPUŠTENJA,\nČlanak 10.","Članak 10. nije nužno sporan sam po sebi, ali propušta regulirati važne mehanizme koji bi osigurali povjerenje u rad Stručnog povjerenstva. Prije svega, nisu propisani kriteriji stručnosti, iskustva ili institucionalne (i regionalne) ravnoteže za članove Povjerenstva. Time se otvara prostor za netransparentno imenovanje, što može utjecati na objektivnost i vjerodostojnost procesa donošenja odluka....\nPredlaže se dopuniti članak 10. stavkom koji propisuje da članovi Povjerenstva moraju imati najmanje deset godina relevantnog iskustva u području za koje se imenuju te da pri imenovanju treba voditi računa o institucionalnoj i profesionalnoj raznolikosti – uključujući predstavnike visokoobrazovnih ustanova, muzeja, konzervatorskih ureda i slobodnih stručnjaka iz različitih dijelova Hrvatske. Također, razmatranja je vrijedna i mogućnost da članovi Povjerenstva iz redova stručnjaka mogu biti isključivo osobe koje imaju zvanje savjetnika u konzervatorsko-restauratorskoj djelatnosti, sukladno važećem pravilniku o stručnim zvanjima. Time bi se dodatno osigurala najviša razina stručnosti i nepristranosti u ocjeni kandidata koji traže dopuštenje za rad. Budući da članove Povjerenstva imenuje Ministarstvo, a isto tijelo osigurava i administrativnu podršku, korisno bi bilo uvesti mehanizme koji bi osigurali barem djelomičnu stručnu autonomiju Povjerenstva – primjerice, da dio članova predlažu visoka učilišta i/ili relevantne strukovne udruge. Takav pristup doprinio bi ravnoteži interesa, legitimitetu i većem povjerenju u postupke vrednovanja, a sudjelovanje šireg spektra relevantnih aktera moglo bi potaknuti motivaciju za aktivno uključivanje u sustav zaštite kulturne baštine, uključujući i one koji do sada u tom procesu nisu sudjelovali"]
[28,"ŽANA MATULIĆ-BILAČ","II. IZDAVANJE DOPUŠTENJA,\nČlanak 13.","predlaže se dopuna: zvanje, STRUČNO ZVANJE, uža specijalnost"]
[29,"ŽANA MATULIĆ-BILAČ","III. UKIDANJE DOPUŠTENJA,\nČlanak 16.","predlaže se dopuna: - tijekom izvođenja radova i zahvata ošteti kulturno dobro ILI TRAJNO PROMIJENI NJEGOVA SVOJSTVA KOJA GA TAKVIM ODREĐUJU TEMELJEM ZAKONA O ZAŠTITI I OČUVANJU KULTURNIH DOBARA/REGISTRU ZAŠTIĆENIH KULTURNIH DOBARA RH"]