{"text_format":"2","workbook":"xls","n_sheets":1,"sheets":["EConReport"],"not_rendered":{"charts":0,"images":0,"macros":0,"external_links":0,"defined_names":0,"comments":0,"pivot_tables":0},"unopened":[],"bounds":{"document_bytes":16777216,"sheet_cells":100000,"run_cost":"one","rows_first":2000,"rows_last":500,"rows_between":2000,"halvings":0,"cell_chars":16384,"cell_head_chars":4096},"cells_cut":0,"cells_raw":0,"read":"whole","date_system":"1900","formulas":"cached_only"}

{"sheet":"EConReport","index":0,"n_rows":6,"n_cols":6,"rows_kept":6,"cut":false,"hidden":false,"merged":[[0,0,0,5]],"flags":["formulas_cached_only"]}
["Izvješće o provedenom savjetovanju - PRIJEDLOG ZAKONA O IZGRADNJI CENTRA ZA ZBRINJAVANJE RADIOAKTIVNOG OTPADA"]
[]
["Redni broj","Korisnik","Isječak","Komentar","Status odgovora\n","Odgovor"]
[1,"PETAR PRPIĆ","PRIJEDLOGZAKONAO IZGRADNJI CENTRA ZA ZBRINJAVANJE RADIOAKTIVNOG OTPADA","Iako je u prijedlogu Zakona jasno prepoznata potreba za ispunjenjem međunarodnih obveza Republike Hrvatske i usklađenjem s europskom regulativom, osobito Direktivom 2011/70/Euratom, te uspostavom trajnog sustava za zbrinjavanje radioaktivnog otpada, ističe se kako u normativnom okviru Zakona izostaje cjelovit pristup zaštiti stanovništva i lokalne zajednice kroz primjenu postojećeg zakonodavnog okvira Republike Hrvatske o sustavu civilne zaštite.\n\nU cijelom tekstu Zakona potpuno je zanemarena uloga temeljnih operativnih snaga sustava civilne zaštite, osobito vatrogastva, čija je zakonska obveza i nadležnost intervenirati u slučajevima incidenta, požara, tehničko-tehnoloških nesreća i drugih kriznih situacija, a što proizlazi iz:\n\nZakona o vatrogastvu (NN 125/19), kojim je vatrogastvo određeno kao djelatnost od posebnog interesa za RH,\n\nZakona o sustavu civilne zaštite (NN 82/15 i dr.), koji vatrogasne postrojbe definira kao temeljnu operativnu snagu.\n\nTakođer, u Zakonu nema uporišta u Nacionalnom planu civilne zaštite Republike Hrvatske, iako se radi o građevini visokog rizika koja zahtijeva jasno definirane operativne odgovornosti, modele pripravnosti i integrirane postupke reagiranja.\n\nZakon u sadašnjoj verziji ne prepoznaje specifične zahtjeve lokalne infrastrukture za civilnu zaštitu, ne predviđa obvezu uspostave protupožarnih i zaštitnih kapaciteta, kao ni mogućnosti za financiranje lokalnih vatrogasnih i CZ snaga, što dugoročno ugrožava učinkovitost sustava u kriznim situacijama.\n\nS obzirom na navedeno, predlaže se dopuna Zakona u dijelu kojim bi se:\n\nizrijekom utvrdila obveza izrade Plana protupožarne zaštite i operativnog djelovanja vatrogasnih i CZ snaga,\n\npredvidjela izdvojena financijska stavka Fonda za pripremu, opremanje i nadoknadu troškova temeljnih operativnih snaga na lokalnoj i regionalnoj razini,\n\nobvezala nadležna tijela na usklađivanje s postojećim nacionalnim strateškim dokumentima civilne zaštite i vatrogastva.","Nije prihvaćen","Cjelokupan postupak vezan za  Centar  provodit će se u skladu s važećim zakonima i posebnim propisima koji uređuju procjenu utjecaja na okoliš, područje prostornog uređenja i gradnje, uključujući, ali ne ograničavajući se, na Zakona o zaštiti okoliša, Zakon o gradnji, Zakon o prostornom uređenju, Zakon o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti te prateće podzakonske akte. Isto tako, Fond i RH dužni su pridržavati se svih međunarodnih i europskih propisa koji su relevantni za taj postupak.\n\nKonkretno to znači da se moraju  poštovat  sve zakonom propisane faze gradnje, uključujući ishođenje potrebnih dozvola, provedba nadzora, tehnički pregled te dobivanje uporabne i drugih potrebnih dozvola, kao i ispunjavanje svih općih i posebnih uvjeta koje će nadležna tijela propisati u skladu sa zakonima (što uključuje i u komentaru spomenuti Zakone o vatrogastvu i Zakona o sustavu civilne zaštite) za sigurno izvođenje građevinskih radova u svrhu izgradnje tipa građevine u koju spada Centar."]
[2,"ANKICA BUNDALO","PRIJEDLOGZAKONAO IZGRADNJI CENTRA ZA ZBRINJAVANJE RADIOAKTIVNOG OTPADA","1. Zanemarivanje drugih međunarodnih obaveza Republike Hrvatske\nHrvatska je potpisnica Espoo i Arhuške konvencije, koje nalažu uključivanje javnosti i konsultacije sa susjednim državama kod aktivnosti koje mogu imati prekogranični uticaj na okoliš. Zašto u ovom Zakonu nisu predviđeni mehanizmi za provedbu tih obaveza, posebno konsultacije sa susjednim državama? Kako može zakon predviđati pokretanje postupka procjene utjecaja na okoliš, a da se istovremeno ne osigurava dosljedna primjena međunarodnih obaveza iz Espoo konvencije koje su sastavni deo pravnog poretka Republike Hrvatske? Imajući u vidu navedeno, Prijedlog zakona treba hitno povući iz dalje procedure.\n2. Razlozi donošenja zakona po hitnom postupku\nKoji su to konkretni “osobito opravdani državni razlozi” zbog kojih se zakon o Centru za zbrinjavanje radioaktivnog otpada predlaže donijeti po hitnom postupku? Ako je glavni cilj što brže donošenje zakona i provođenje međunarodnih obaveza vezanih za preuzimanje radioaktivnog otpada, onda se radi o suštinski političko-diplomatskim razlozima. Na koji način zakonodavac istima daje primat u odnosu na sigurnost građana, informisanost i učešće javnosti, suradnju sa susjednim državama, zaštitu okoliša i poštovanje drugih međunarodnih obaveza predviđenih Aarhuškom konvencijom, Espoo konencijom, Zajedničkom konvencijom o radioaktivnom otpadu i EIA Direktivom? Na koji način se prilikom izrade ovog Prijedloga zakona vodilo računa o ustavnoj obavezi države da osigura zdrav okoliš za sve građane, ako nisu primenjeni ključni zaštitni mehanizmi kao što su informisanost i učešće javnosti, međunarodne konvencije i adekvatna procjena rizika? Imajući u vidu navedeno, Prijedlog zakona treba hitno povući iz dalje procedure.\n3. Neusklađenost Prijedloga zakona sa EIA Direktivom (prvo pitanje)\nU Prijedlogu se navodi kako se isti donosi radi usklađivanja sa EU regulativom, i to konkretno Direktivom 2011/92/EU o procjeni utjecaja na okoliš (EIA Direktiva). Međutim, treba istaći da prema članku 5. stavak 3. točka (d) EIA Direktive, procjena utjecaja na okoliš mora obuhvatiti „pregled glavnih alternativnih rješenja koja je nositelj projekta proučio s naznakom najvažnijih razloga njegovog odabira, uzimajući u obzir učinke na okoliš“. Međutim, Prijedlog Zakona ne razmatra bilo kakve alternativne lokacije, već se fiksira isključivo za jednu lokaciju, i to Čerkezovac. Pri tom, predmetna lokacija se fiksira kao isključiva bez prethodnog učešća javnosti prilikom selekcije lokacije. Stoga, Prijedlog zakona onemogućava izradu Studije utjecaja koja bi ispunjavala navedene zahtjeve EIA Direktive. Kao takav, isti mora biti hitno povučen iz dalje procedure.\n4. Neusklađenost Prijedloga zakona sa EIA Direktivom (drugo pitanje)\nKako se može tvrditi da će se donošenjem ovog zakona ispuniti zahtjevi Direktive 2011/70/Euratom, ako sam Prijedlog zakona ne sadrži niti tehnička rješenja za gospodarenje radioaktivnim otpadom (tačka d), niti jasne rokove i vremenske okvire (tačka b), ni razrađene financijske mehanizme (tačke h i i), niti transparentnu politiku uključivanja javnosti (tačka j)? \nNa koji način se u zakonu osigurava usklađenost s ovom Direktivom ako nedostaju ključni detalji i planovi predviđeni članom 12.? Kako zakon koji ne sadrži osnovne komponente koje sama Direktiva propisuje može biti proglašen kao metod njene implementacije? Imajući u vidu navedeno, Prijedlog zakona treba hitno povući iz dalje procedure.\n5. Odnos Prijedloga Zakona sa Prostornim planom\nU ocjeni stanja se navodi da „[u]slijed ne donošenja Državnog plana prostornog razvoja Republike Hrvatske, neophodno je pristupiti izradi posebnog  propisa (lex specialis) kojim će se omogućiti početak postupka procjena utjecaja na okoliš Centra za zbrinjavanje radioaktivnog otpada na lokaciji Čerkezovac, utvrditi nadležnost za provođenja postupka te nedvojbeno utvrditi interes Republike Hrvatske za izgradnju Centra za zbrinjavanje radioaktivnog otpada kojim se omogućava izvlaštenje nekretnina“. \nImajući u vidu navedeni razlog, predmetni zakon se protivi Ustavu i drugim važećim zakonima RH. Konkretno, člankom 52. Ustava RH, predviđeno je da su prirodna bogatstva, uključujući zemljište, pod posebnom zaštitom države. Time se prostorno planiranje tretira kao javni interes, što implicira da zahvati moraju biti usklađeni s planskim dokumentima. Prema članku 114. Zakona o prostornom uređenju (NN 153/13, 65/17, 114/18, 39/19, 98/19, 67/23) zahvat u prostoru mora biti u skladu s prostornim planom. Imajući u vidu očiglednu kontradiktornost između ovih ustavnih i zakonskih odredbi sa Prijedlogom Zakona, isti je potrebno povući iz procedure kako bi se uskladio sa važećim ustavnim i zakonskim rješenjima.\n6. Neusklađenost Prijedloga zakona sa Nacionalnim programom\nNa stranici 11. Nacionalnog programa provedbe Strategije zbrinjavanja radioaktivnog otpada, iskorištenih izvora i istrošenog nuklearnog goriva je navedeno kako je: „navedenu lokaciju središnjeg skladišta institucionalnog RAO-a i II-ja, prije provedbe postupka procjene utjecaja zahvata na okoliš, potrebno planirati odgovarajućim prostornim planovima. Postupak potvrde lokacije provodi se temeljem potrebne dokumentacije (između ostalih studije utjecaja zahvata na okoliš i analize sigurnosti).“ Kako se navedenim Prijedlogom zakona zaobilazi prostorni plan upravo da bi se započela procjena utjecaja zahvata na okoliš, isti krši i Nacionalni program koji je u konačnici kao takav i bio odobren od strane Evropske komisije. Samim tim, Prijedlog zakona je neophodno hitno povući iz dalje procedure kako bi se izbjegla dalja šteta i neusklađenost sa relevantnim međunarodnim i komunitarnim propisima.  \n7. Odgovornost za nedostatak izmjene Prostornog plana\nS obzirom na to da Državni plan prostornog razvoja još nije donesen, a prema važećem Zakonu o prostornom uređenju morao je biti donesen u roku od dvije godine, zbog čega se ne razmatra odgovornost institucija za to kašnjenje, već se donošenje posebnog zakona koristi kako bi se taj nedostatak zaobišao? Imajući u vidu navedeno, Prijedlog zakona treba hitno povući iz dalje procedure, te preduzeti druge adekvatne korake kako bi se provela pravilna ustavna i zakonska procedura kroz izmjenu prostornog plana.\n8. Neophodnost provođenja javne rasprave\nČlankom 94. Zakona o prostornom uređenju, javna rasprava o prostornom planu mora prethoditi donošenju plana koji predviđa lokaciju zahvata. Takođe, prema članku 6. Aarhuške Konvencije, učešće javnosti mora biti obezbijeđeno u najranijoj fazi, što uključuje i organizaciju javnih rasprava. Konačno, i EIA Direktiva u Članku 6. propisuje ranu i učinkovitu javnu participaciju, koja je moguća samo ako lokacija nije unaprijed fiksirana bez mogućnosti utjecaja.\nSa druge strane, prema Prijedlogu Zakona, isti se donosi po hitnom postupku, bez adekvatne javne rasprave kakvoj bi bio podvrgnut prostorni plan. Paradoksalno, Prijedlog se poziva na usklađivanje sa EU regulativom kao razlog donošenja po hitnom postupku, iako se takav hitan postupak u konkretnom slučaju izričito protivi EU regulativi, ali i međunarodnim obvezama i drugim zakonima RH. Imajući navedeno u vidu, Prijedlog je potrebno vratiti na doradu i usklađivanje sa međunarodnim pravom odnosno EU regulativom, kao i već postojećem zakonodavstvu.\n9. Izbor preferentne lokacije iz neopravdanih razloga\nKako je za lokaciju Centra za zbrinjavanje radioaktivnog otpada izabran Čerkezovac samo zato što je, kako se u Prijedlogu zakona navodi, vojno-logistički kompleks „neperspektivan“, a da pri tome nisu uzeti u obzir stručni sigurnosni, ekološki i geološki kriteriji koji su ključni za ovakvu vrstu objekta? Imajući u vidu navedeno, neophodno je povući Prijedlog zakona iz dalje procedure, te ga izmijeniti tako da omogućava razmatranje alternativnih lokacija, bez paušalnog prejudiciranja konačne lokacije.\n10. Nemogućnost dobijanja lokacijske dozvole\nPrema članku 114. Zakona o prostornom uređenju lokacijska dozvola se može izdati samo ako je zahvat predviđen prostornim planom odnosno prostorni plan se zapravo provodi lokacijskom dozvolom. Prema članku 76. stavak (4) Zakona o zaštiti okoliša (NN 80/13, 153/13, 78/15, 12/18, 118/18), studija utjecaja na životnu sredinu se provodi kao priprema za postupak izdavanja lokacijske dozvole. Prema članku 80. stavak 2. točka 3. Zakona o zaštiti okoliša, studija utjecaja na okoliš se provodi za zahvate koji su predviđeni odnosno usklađeni sa prostornim planom.  Samim tim, Prijedlog zakona predviđa dalje sprovođenje projekta i studije utjecaja (čija je svrha ispunjavanje uslova za lokacijsku dozvolu) za koji se po zakonu ne može izdati lokacijska dozvola. Imajući u vidu Prijedlog, istim se krše i odredbe predmetnog zakona, a budući da se prostorni plan u cjelosti zaobilazi prije donošenja studije utjecaja na okoliš. Zakon je stoga neophodno povući iz dalje procedure.","Nije prihvaćen","Za donošenje Zakona po hitnom postupku postoje osobito opravdani državni razlozi, jer donošenjem Zakona stvaraju se preduvjeti za ispunjenje  zahtjeva Međudržavnog povjerenstva da se što prije krene sa izgradnjom Centra za zbrinjavanje RAO i započne preuzimanje NSRAO iz NE Krško najkasnije početkom 2028. godine, sukladno obvezama predviđenim iz Međudržavnog ugovora Republike Hrvatske i Republike Slovenije o uređenju statusnih i drugih pravnih odnosa vezanih uz ulaganje, iskorištavanje i razgradnju NE Krško, a što je i u skladu s obvezama Republike Hrvatske koje proizlaze iz Direktive 2011/70/Euratom. Te obaveze nisu političko-diplomatske naravi nego su obaveze koje proizlaze iz međunarodnog i europskog  prava i dio su pravnog poretka RH.\n\nZakonodavac s prijedlogom zakona ni na koji način ne utječe na i ne prejudicira obaveze koje Republici Hrvatskoj nalaže Aaruška konvencija Espoo konvencija, Zajednička konvencija o radioaktivnom otpadu i EIA Direktiva. Dapače u članku 5  Zakona je jasno propisano da će se “prihvatljivost zahvata Centra za zbrinjavanje radioaktivnog otpada na dijelu lokacije bivšeg vojno-skladišnog kompleksa Čerkezovac (mikrolokacija Široko Osoje za tehnološki dio i područje Božinovica za administrativni dio s pratećim sadržajima) ocijeniti … u postupku procjene utjecaja zahvata na okoliš iz dijela VI., glava 3. Zakona o zaštiti okoliša”. \n\nSukladno obavezama koje Republici Hrvatskoj nalažu gore spomenute konvencije i EIA Direktive u  postupku procijene utjecaja na okoliš (PUO) po članku 78. Zakona o zaštiti okoliša (a koji prenosi u hrvatski sustav obaveze iz EIA direktive, Aaruške konvencije i Espoo konvencije), hrvatska javnost, susjedne države i pogođena javnost iz susjednih država  \n\n(i) biti će informirani o postupku PUO kad Fond bude podnio zahtjev za početak postupka PUO u skladu sa člankom 80(3) Zakona o zaštiti okoliša, \n(ii) imati će mogućnost sudjelovanja u postupku PUO u skladu sa člankom 13. i 20. Uredbe o procjeni utjecaja zahvata na okoliš i odredbama Uredba o informiranju i sudjelovanju javnosti i zainteresirane javnosti u pitanjima zaštite okoliša (\"Narodne novine\" br. 64/08., 80/13.) kao i drugim relevantnim propisima.     \n\nObavezni sadržaj studije o utjecaju zahvata na okoliš je određen u prilogu IV Uredbe o procjeni utjecaja zahvata na okoliš i uključuje „opis razumnih varijantnih rješenja (primjerice u  smislu nacrta projekta, tehnologije, lokacije,  veličine i opsega) koja su razmatrana i koja su relevantna za planirani zahvat i njegove  posebne značajke te obrazloženje razloga odabira određene varijante, uključujući usporedbu utjecaja na okoliš“ (sukladno obvezi iz članka 4 i Priloga II Espoo Konvencije). \n\nSlijedom navedenog, cjelokupan postupak vezan za  Centar  provodit će se u  skladu s važećim zakonima i posebnim propisima koji uređuju procjenu utjecaja na okoliš, područje prostornog uređenja i gradnje, uključujući, ali ne ograničavajući se, Zakon o gradnji, Zakon o prostornom uređenju, Zakon o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti te prateće podzakonske akte. Isto tako,  Fond i Republika Hrvatska su dužni pridržavati se svih međunarodnih i europskih propisa koji su relevantni za taj postupak.\n\nKao što je obrazloženo u uvodu prijedloga ovog  zakona, makrolokacija Trgovske gore utvrđena je kao potencijalna lokacija za odlagalište nisko i srednje radioaktivnog otpada u Strategiji prostornog razvoja Republike Hrvatske NN 106/ 17, uz uvjet provođenja daljnjih istraživanja u skladu s međunarodnim standardima i  sudjelovanjem javnosti te utvrđivanja postupaka koji će osigurati partnersku ulogu lokalne zajednice s jasnim uvidom u sve aspekte izgradnje i korištenja objekta. Za Strategiju prostornog razvoja provedena je i strateška procjena utjecaja na okoliš.\n\nNacionalni program zbrinjavanja radioaktivnog otpada iz 2018., navodi Čerkezovac kao preferentnu lokaciju za izgradnju Centra za zbrinjavanje radioaktivnog otpada, uslijed činjenice da je dio vojno-skladišnog kompleksa Čerkezovac utvrđen kao dugoročno neperspektivna lokacija za Ministarstvo obrane Republike Hrvatske i Oružane snage Republike Hrvatske. Za Nacionalni program zbrinjavanja radioaktivnog otpada je provedena i strateška procjena utjecaja na okoliš."]
[3,"LJUBAN TINTOR","PRIJEDLOGZAKONAO IZGRADNJI CENTRA ZA ZBRINJAVANJE RADIOAKTIVNOG OTPADA,\nČlanak 6.","Poštovani , protupožarnu zaštitu objekata i prostora uz odrađenu naknadu bi trebalo dati lokalnom DVD-u Dvor radi prihvaćanja uspostave centra od strane lokalnog stanovništva.\n Zap. DVD-a Dvor Ljuban Tintor","Nije prihvaćen","Cjelokupan postupak vezan za  Centar  provodit će se u skladu s važećim zakonima i posebnim propisima koji uređuju procjenu utjecaja na okoliš, područje prostornog uređenja i gradnje, uključujući, ali ne ograničavajući se, na Zakon o zaštiti okoliš, Zakon o gradnji, Zakon o prostornom uređenju, Zakon o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti te prateće podzakonske akte uključujući i odredbe o protupožarnoj zaštiti."]