{"text_format":"2","workbook":"xls","n_sheets":1,"sheets":["EConReport"],"not_rendered":{"charts":0,"images":0,"macros":0,"external_links":0,"defined_names":0,"comments":0,"pivot_tables":0},"unopened":[],"bounds":{"document_bytes":16777216,"sheet_cells":100000,"run_cost":"one","rows_first":2000,"rows_last":500,"rows_between":2000,"halvings":0,"cell_chars":16384,"cell_head_chars":4096},"cells_cut":0,"cells_raw":0,"read":"whole","date_system":"1900","formulas":"cached_only"}

{"sheet":"EConReport","index":0,"n_rows":5,"n_cols":6,"rows_kept":5,"cut":false,"hidden":false,"merged":[[0,0,0,5]],"flags":["formulas_cached_only"]}
["Izvješće o provedenom savjetovanju - Nacrt prijedloga zakona o kreditnim institucijama"]
[]
["Redni broj","Korisnik","Isječak","Komentar","Status odgovora\n","Odgovor"]
[1,"MIRO OPAČAK","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O KREDITNIM INSTITUCIJAMA","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA\n\n\n\n\nO IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O KREDITNIM INSTITUCIJAMA\n(s posebnim naglaskom na prava gluhih i nagluhih osoba)\n\n\n\n\n⸻\n\n\n\n\nI. USTAVNA OSNOVA ZA DONOŠENJE ZAKONA\n\n\n\n\nUstavna osnova za donošenje ovoga Zakona sadržana je u članku 14. stavku 2. Ustava Republike Hrvatske, kojim se jamči jednakost svih pred zakonom, te članku 57. kojim se jamči zaštita osoba s invaliditetom.\n\n\n\n\n⸻\n\n\n\n\nII. RAZLOZI ZA DONOŠENJE ZAKONA\n\n\n\n\nU Republici Hrvatskoj živi više od 13.000 gluhih i nagluhih osoba koje se svakodnevno suočavaju s preprekama u pristupu financijskim i bankarskim uslugama. Nedostatak prevoditelja hrvatskog znakovnog jezika, nedovoljno prilagođene digitalne usluge i nepostojanje tehničkih pomagala u poslovnicama često onemogućuju ravnopravno korištenje financijskih usluga.\n\n\n\n\nRepublika Hrvatska ratificirala je Konvenciju UN-a o pravima osoba s invaliditetom koja u članku 9. propisuje obvezu država da osiguraju pristupačnost usluga. Također, Europska unija usvojila je Direktivu (EU) 2019/882 – European Accessibility Act, koja se odnosi i na financijske usluge.\n\n\n\n\nStoga je nužno osigurati zakonske odredbe kojima će kreditne institucije biti obvezne prilagoditi svoje poslovanje gluhim i nagluhim osobama, čime se ostvaruje načelo jednakosti, smanjuje diskriminacija i osigurava puno sudjelovanje u društvenom i gospodarskom životu.\n\n\n\n\n⸻\n\n\n\n\nIII. CILJEVI ZAKONA\n • osigurati potpunu komunikacijsku i digitalnu pristupačnost gluhim i nagluhim osobama,\n • uskladiti hrvatsko zakonodavstvo s međunarodnim obvezama i EU direktivama,\n • ojačati ulogu HNB-a u nadzoru pristupačnosti kreditnih institucija,\n • uključiti udruge gluhih i nagluhih u proces praćenja i provedbe.\n\n\n\n\n⸻\n\n\n\n\nIV. TEKST PRIJEDLOGA ZAKONA\n\n\n\n\nČlanak 1. – Definicije\n\n\n\n\nU Zakonu o kreditnim institucijama (NN …) dodaje se članak:\n\n\n\n\n„Gluhe osobe“ su osobe koje se primarno oslanjaju na hrvatski znakovni jezik kao oblik komunikacije.\n„Nagluhe osobe“ su osobe s različitim stupnjem oštećenja sluha koje koriste govorni jezik uz tehnička pomagala.\n„Komunikacijska pristupačnost“ znači mogućnost da gluhe i nagluhe osobe koriste bankarske usluge ravnopravno s drugima, uz pomoć znakovnog jezika, pisanih oblika i tehničkih pomagala.\n„Video-prevoditelj“ označava tehničko rješenje koje omogućuje udaljeno uključivanje tumača hrvatskog znakovnog jezika u realnom vremenu.\n\n\n\n\nČlanak 2. – Pristup u poslovnicama\n\n\n\n\nKreditne institucije obvezne su osigurati:\n 1. dostupnost tumača hrvatskog znakovnog jezika na zahtjev korisnika,\n 2. mogućnost video-komunikacije s tumačem,\n 3. opremanje većih poslovnica tehničkim pomagalima (indukcijske petlje, vizualne obavijesti),\n 4. pisane i vizualne oblike informacija umjesto isključivo zvučnih obavijesti.\n\n\n\n\nČlanak 3. – Digitalne usluge\n\n\n\n\nInternetsko i mobilno bankarstvo kreditnih institucija mora biti u potpunosti usklađeno s međunarodnim standardima digitalne pristupačnosti (WCAG 2.1).\nSve video-usluge i edukativni sadržaji banaka moraju biti titlovani.\n\n\n\n\nČlanak 4. – Edukacija zaposlenika\n\n\n\n\nNajmanje jedan zaposlenik u svakoj poslovnici kreditne institucije mora završiti osnovnu edukaciju o komunikaciji s gluhim i nagluhim osobama.\nKreditne institucije obvezne su provoditi redovite programe osposobljavanja zaposlenika o pristupačnosti.\n\n\n\n\nČlanak 5. – Suradnja s udrugama\n\n\n\n\nKreditne institucije obvezne su savjetovati se s udrugama gluhih i nagluhih prilikom izrade novih usluga.\nHrvatska narodna banka u Savjetodavno tijelo za financijsku pristupačnost uključuje predstavnika Saveza gluhih i nagluhih.\n\n\n\n\nČlanak 6. – Pritužbe i nadzor\n\n\n\n\nSvaki korisnik ima pravo podnijeti pritužbu HNB-u ako mu nije omogućen jednak pristup.\nKreditne institucije dužne su voditi godišnje izvješće o poduzetim mjerama pristupačnosti i dostaviti ga HNB-u.\n\n\n\n\nČlanak 7. – Kaznene odredbe\n\n\n\n\nZa povredu odredbi ovoga Zakona kreditna institucija kaznit će se novčanom kaznom od 5.000 do 200.000 eura.\nOdgovorna osoba u kreditnoj instituciji kaznit će se novčanom kaznom od 500 do 10.000 eura.\nZa ponovljene prekršaje izriču se dvostruko veće kazne.\n\n\n\n\nČlanak 8. – Evaluacija\n\n\n\n\nVlada Republike Hrvatske obvezna je svake 3 godine podnijeti Saboru izvješće o provedbi ovoga Zakona, uključujući i mišljenja udruga gluhih i nagluhih.\n\n\n\n\nČlanak 9. – Prijelazne odredbe\n\n\n\n\nKreditne institucije obvezne su u roku od 12 mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga Zakona osigurati tehničke i organizacijske uvjete za njegovu provedbu.\n\n\n\n\nČlanak 10. – Stupanje na snagu\n\n\n\n\nOvaj Zakon stupa na snagu osmoga dana od dana objave u „Narodnim novinama“.\n\n\n\n\n⸻\n\n\n\n\nV. OBRAZLOŽENJE UZ ČLANKE\n • Čl. 1. – uvode se definicije radi pravne jasnoće.\n • Čl. 2. – propisuje se minimalni standard pristupačnosti u poslovnicama.\n • Čl. 3. – usklađuje digitalne usluge s europskim standardima.\n • Čl. 4. – osigurava edukaciju zaposlenika radi praktične provedbe.\n • Čl. 5. – uključuje civilno društvo u proces odlučivanja.\n • Čl. 6. – osigurava nadzor i zaštitu korisnika kroz pritužbe i izvješća.\n • Čl. 7. – uvodi jasne i razmjerne sankcije.\n • Čl. 8. – predviđa evaluaciju i mogućnost daljnjih poboljšanja.\n • Čl. 9. – određuje prijelazni rok za prilagodbu.\n • Čl. 10. – standardna odredba o stupanju na snagu.","Nije prihvaćen","Predmetna problematika uređena je Zakonom o zahtjevima za pristupačnost proizvoda i usluga (Narodne novine, br. 89/25.) kojim je u hrvatsko zakonodavstvo preuzeta Direktiva (EU) 2019/882 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. travnja 2019. o zahtjevima za pristupačnost proizvoda i usluga (Tekst značajan za EGP) (SL L 151, 7. 6. 2019.).\n\nPrema članku 25. stavku 7. tog Zakona, nadzor tržišta potrošačkih bankarskih usluga iz članka 3. stavka 2. podstavka 4. ovoga Zakona provode Hrvatska narodna banka i Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga, svatko u okviru svoje nadležnosti."]
[2,"MARINKO VRBIĆ","NACRT PRIJEDLOGA ZAKONA O KREDITNIM INSTITUCIJAMA,\nII. OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE TREBAJU UREDITI ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Predloženim izmjenama Zakona o kreditnim institucijama u dijelu koji se odnosi na više rukovodstvo / odnosno spuštanja razine osobne odgovornosti s članova uprave na voditelje nižih razina / otvaraju se ozbiljna pitanja o svrhovitosti, pravnoj sigurnosti i funkcionalnosti sustava odgovornosti, unutar bankarskog sektora. \n\nKljučne pravne i organizacijske zamjerke:\n\n- odgovornost treba biti povezana s faktičnom mogućnošću odlučivanja i utjecaja / voditelji nižih razina nemaju institucionalne mehanizme, pristup ključnim informacijama niti ovlasti upravljanja rizicima i politikama poslovanja. Spuštanjem odgovornosti na takve niže razine, proizvodi se formalna, a ne stvarna odgovornost te se od pojedinaca traži da preuzmu krivnju za odluke na koje sami nisu mogli utjecati\n\n- suprotnost osnovnim načelima rizika i hijerarhije / organizacijska hijerarhija u kreditnim institucijama jasno određuje lanac \"zapovijedanja\" i odgovornosti. Uprava, kao tijelo ovlašteno za donošenje strateških odluka i postavljanje kontrol e, snosi najveći rizik i obvezu. Niže razine su zadužene za operativnu provedbu, ali bez mogućnosti izravnog sprječavanja sistemskih problema i ključnih povreda propisa\n\n-pravna (ne)sigurnost i etički rizici / široka i nedovoljno definirana odgovornost nižih razina može dovesti do pravne nesigurnosti: zaposlenici će raditi u strahu od sankcija zbog pogrešaka ili propusta na koje nisu mogli utjecati. To povećava vjerojatnost pasivnosti, birokratizacije ili čak prikrivanja problema u strahu od osobnih posljedica\n\n- odgovornost treba biti ograničena isključivo na slučajeve namjere ili grube nepažnje / samo tamo gdje postoji jasna namjera naštetiti kreditnoj instituciji ili krajnja nepažnja zaposlenika nižih razina, može se opravdano tražiti individualna odgovornost. Sva objektivna odgovornost (bez dokaza o namjeri ili krajnjoj nepažnji) treba ostati na upravljačkim razinama koje imaju puni nadzor i stvarnu mogućnost djelovanja\n\n- efektivno upravljanje i signal regulaciji / Zakonodavni okvir koji tretira niže kadrove kao lako kažnjive mehanizme šalje poruku izbjegavanja odgovornosti upravljačkim strukturama, što je suprotno načelima dobrog korporativnog upravljanja i nadzora. Time se potiče \"kultura krivnje\" umjesto \"kultura usklađenosti\"\n\nSlijedom svega naprijed navedenog, odgovornost za rada i propuste u kreditnim institucijama mora i dalje prvenstveno biti na razini uprave, osim u slučajevima kad su niže razine svjesno i namjerno ili uz krajnju nepažnju prouzročile štetu. Spuštanjem razine odgovornosti izvan navedenih slučajeva uvodi nesigurnost te bi takva izmjena Zakona, dugoročno mogla rezultirati demotivacijom, smanjenjem kvalitete kadra i povećanjem operativnog rizika, što je u suprotnosti ciljevima osiguravanja stabilnosti i sigurnosti bankarskog sektora.","Nije prihvaćen","Budući da se radi o prijenosu odredbi Direktive (EU) 2024/1619 Europskog parlamenta i Vijeća od 31. svibnja 2024. o izmjeni Direktive 2013/36/EU u pogledu nadzornih ovlasti, sankcija, podružnica iz trećih zemalja i okolišnih, socijalnih i upravljačkih rizika (Tekst značajan za EGP) (SL L, 19.6.2024.) u nacionalno zakonodavstvo, komentar nije moguće prihvatiti. \n\nPojam „odgovorne osobe“ koji je definiran u članku 3. stavku 1. točki 86. Nacrta prijedloga zakona o kreditnim institucijama usklađen je s člankom 65. stavkom 2. Direktive 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o pristupanju djelatnosti kreditnih institucija i bonitetnom nadzoru nad kreditnim institucijama i investicijskim društvima, izmjeni Direktive 2002/87/EZ te stavljanju izvan snage direktiva 2006/48/EZ i 2006/49/EZ (Tekst značajan za EGP) (SL L 176, 27. 6. 2013.) kako je izmijenjen Direktivom (EU) 2024/1619."]