{"text_format":"2","workbook":"xls","n_sheets":1,"sheets":["EConReport"],"not_rendered":{"charts":0,"images":0,"macros":0,"external_links":0,"defined_names":0,"comments":0,"pivot_tables":0},"unopened":[],"bounds":{"document_bytes":16777216,"sheet_cells":100000,"run_cost":"one","rows_first":2000,"rows_last":500,"rows_between":2000,"halvings":0,"cell_chars":16384,"cell_head_chars":4096},"cells_cut":13,"cells_raw":0,"read":"whole","date_system":"1900","formulas":"cached_only"}

{"sheet":"EConReport","index":0,"n_rows":71,"n_cols":6,"rows_kept":71,"cut":false,"hidden":false,"merged":[[0,0,0,5]],"flags":["formulas_cached_only"]}
["Izvješće o provedenom savjetovanju - Prijedlog Okvira nacionalnoga kurikuluma"]
[]
["Redni broj","Korisnik","Isječak","Komentar","Status odgovora\n","Odgovor"]
[1,"STELA ČUTURIĆ","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA",{"$cut":{"chars":17353,"head":"Učitelji Likovne kulture/Likovne umjetnosti Šibensko-kninske županije\nŠibenik, 27. svibnja 2016.\n\nUčitelji Likovne kulture/Likovne umjetnosti obraćaju se široj javnosti svojim osvrtom na Prijedlog dokumenta Okvir nacionalnog kurikuluma za predmet Likovna kultura/Likovna umjetnost  da bi osvijestili važnost i ulogu ovog predmeta u obrazovanju djece i mladih i ukazali na  svoje neslaganje s aktualnim prijedlogom Dokumenta. \n\n\nOsvrt na prijedlog dokumenta Okvir nacionalnog kurikuluma, Nacionalni kurikulum nastavnog predmeta Likovna kultura/Likovna umjetnost.\n\nKomentari i kritičko mišljenje na dokumente:\nČitajući ove dokumente, mogli bismo reći da je idealno zamišljeno, inovativno u svom konceptu  ali, uz dužno  poštovanje prema vašem uloženom trudu, radu i novcu potrebnom za izradu ovih dokumenata (mislimo na članove SRS), treba se osvrnuti oko sebe i vratiti se u realnost naše lijepe nam Domovine. Okvir nacionalnog kurikuluma možemo nazvati „Utopijski dokument“ nastao preuzimanjem tuđih dokumenata (Kanada, Finska, Češka…) zemalja koje ni po čemu nemaju sličnosti s našom kulturom, tradicijom, nacionalnim interesom i uvjetima u kojima se djeca i mladi obrazuju.\nKrenut ćemo redom… \nSami naziv „nacionalni“ govori o pripadnosti i interesu ovog dokumenta za Hrvatsku, ali smo mišljenja da toga u ovom dokumentu bitno manjka. Mišljenja smo da ovaj dokument mora imati uporište na osnovama hrvatske kulturno-povijesne materijalne i nematerijalne baštine te hrvatske prirodne baštine kojima se kao zemlja možemo podičiti, svim ljepotama i vrednotama koju priznaje UNESCO, a i cijeli svijet, a koja je stavljena u zapećak ovog dokumenta. Sama riječ „baština“ je zavičaj, postojbina te ukupnost iz prošlosti sačuvanih i njegovanih kulturnih dobara. Stara narodna poslovica glasi:“Koliko cijeniš sebe, toliko će te i cijeniti“. I ne samo da je bitna za nacionalne interese, već i za gospodarstvo, turizam, održivi razvoj, osobni i socijalni razvoj, a time bismo i produbili važnost Građanskog odgoja i obrazovanja gdje nam djeca i mladi ne bi završavali škole ne poznajući i ne cijeneći ljepotu svoje domovine.\n\nNaziv „Kurikulum“, što je to? Već nekoliko godina nam se nameće naziv Kurikulum, stalno o njemu slušamo, a da nam nitko nije pojasnio značenje riječi. Mišljenja smo da riječ „Kurikulum“ mora naći adekvatan naziv u Hrvatskom jeziku, jer ista ne postoji u Rječniku hrvatskog jezika (V. Anić) niti u Rječniku stranih riječi (B. Klajić), već na Google enciklopediji Wikipediji kao pojam „Kurikul“ (lat. curriculum). Čak i Slovenci imaju prijevod (učni načrt)….Evo opet smo došli do onoga prvog pitanja: Što je to u ovom dokumentu „Nacionalno“ kad je sam naziv  izveden iz Latinskog jezika, a nema adekvatan prijevod na Hrvatski jezik.\n\nPojam „cjelovita“, koji označava potpunost i cjelinu i kojemu ne nedostaje niti jedan dio, je potpuni promašaj u ovom dokumentu. Kako nešto može biti cjelovito, a temeljiti se samo na kozmetičkim promjenama ne zadirući u srž problema, u ovom slučaju satnice Likovne kulture,  koja se potpuno degradira. Nas, učitelje i profesore, još više ponižava taj  nemar, dok se  predmet Likovne kulture  vješto integrira, implementira i povezuje sa svim mogućim Međupredmetnim temama. Znači li to da smo i mi „Međupredmetni“? Ono što smo prvo opazili, gledajući i slušajući webinar za Likovnu kulturu u razrednoj nastavi, je da se u razrednoj nastavi formira oblik nastave Likovne kulture koja je dosta raspršena i nedefinirana, koja se kao \"špag\" proteže kroz sve druge nastavne sadržaje pa se time možda formira plodno tlo da nas u nekoj budućnosti počnu doživljavati \"međupredmetno\" što bi se na koncu moglo i formalno obistiniti. Smatramo da je dosta takvog odnosa prema umjetnosti, kulturi i baštini.\n\nOvakav dokument je nazvan „reformom“, a reforma znači izmjena, preinačenje neke strukture radi poboljšanja. Što nam  se to nudi kao poboljšanje? Možda rasterećenje….Pitamo se u čemu? I do sada smo imali slobodu u kreiranju sata, i do sada su naša djeca bila kreativna što dokazuju natjecanja LIK, i do sada smo radili projekte i povezivali likovnu ku"}},"Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje. \nObrazloženje: Komentar se ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave, već na Nacionalni kurikulum nastavnoga predmeta Likovna kultura/Likovna umjetnost i na ostale kurikulumske dokumente. Predlagatelj predlaže da se oblik termina kurikulum zamijeni drugim terminom ili oblikom. Kada je riječ o oblicima kurikul i kurikulum, u terminologiji obrazovnih znanosti su prisutna oba oblika, pa je evidentno da o tome stručni konsenzus ne postoji. S druge pak strane, Zakon o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi,  Zakon o predškolskom odgoju i obrazovanju, koristi termin kurikulum, kao i Nacionalni okvirni kurikulum, koriste termin kurikulum."]
[2,"Prijatelji životinja","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","Predmet: Zaštita prava životinja u Prijedlogu okvira nacionalnoga kurikuluma\n  \nOvim putem odazivamo se pozivu sa savjetovanje sa zainteresiranom javnošću o Nacrtu prijedloga Okvira nacionalnoga kurikuluma. Želimo pohvaliti Okvir nacionalnoga kurikuluma u cjelini i vidljiv trud stručnjaka koji su uložili svoje vrijeme i znanje u donošenje cjelovite kurikularne reforme, kao i iznijeti prijedloge povezane s područjem rada i interesa naše udruge, ali i ostalih udruga za zaštitu životinja u Hrvatskoj.\n\nReformu školstva u Hrvatskoj smatramo iznimno važnim civilizacijskim pomakom koji je nužan zbog velikih društvenih promjena i ubrzanog razvoja znanosti posljednjih desetljeća, što nameće potrebu kreativne i učinkovite primjene informacija u svrhu razvijanja vještina i kompetencija.\n\nStoga smo mišljenja da bi se u prijedloge kurikuluma nastavnih predmeta i u međupredmetne teme trebalo uključiti i područje zaštite životinja, uzimajući u obzir da je cjelovita kurikularna reforma, između ostaloga, usmjerena i na ishode učenja koji osiguravaju razvoj stavova, kritičkog mišljenja, odgovornosti te odnosa prema sebi, drugima i okolini.\n\nPregledom prijedloga predmetnih kurikuluma uočili smo pozitivne tendencije u smislu osiguravanja cilja da se učenicima ponudi korisnije i smislenije obrazovanje prilagođeno njihovoj razvojnoj dobi, interesima i svakodnevnom životu. Kada je riječ o zaštiti i pravima životinja i stilovima prehrane, to je osobito vidljivo u prijedlozima kurikuluma za srednjoškolsko obrazovanje, odnosno kroz predmete filozofija i etika, što smatramo hvalevrijednim. \n\nU prijedlogu nacionalnog kurikuluma iz nastavnoga predmeta Filozofija, domeni C.2.3. ''Djelovanje i orijentacija'', pozitivno je što su uvrštena pitanja: priroda/okoliš, antropocentrizam i biocentrizam te pitanja o tradicionalnom odnosu ljudi prema životinjama i kako se to odražava na današnji tretman životinja; u koje se sve svrhe danas iskorištavaju, muče i ubijaju životinje, a u kojim bi se područjima mogle i trebale napraviti neke promjene; jesu li životinje objekt ljudskih moralnih dužnosti i imaju li ikakva prava; što sve uključuju ''prava životinja''. Širina predloženih tema u okviru promišljanja o fenomenu morala, odnosno o moralnome prosuđivanju i djelovanju, omogućava i razgovor o vegetarijanstvu i veganstvu, koji su dio teme ''alternativni stilovi prehrane i života'' u predmetu Etika.\n\nVrlo je važno i što su u prijedlogu nacionalnog kurikuluma iz nastavnoga predmeta Etika u 4. razredu srednje škole, kroz domenu A.4.1. ''Moralno i etičko promišljanje'', predložene kao obvezne teme ''Genetički inženjering'' te ''Etika i znanost'', pa se u sklopu izborne teme mogu obraditi teme vezane uz kloniranje i uz genetički modificirane organizme i zdravlje. \n\nTakođer, kroz domenu A.4.2. učenici određuju temeljne etičke pojmove iz područja ekologije kao što su: ekološka etika, priroda, okoliš, antropocentrizam i biocentrizam, održivi razvoj. Smatramo važnim što je učenicima omogućeno upoznavanje s aktualnim i gorućim pitanjima današnjice i kroz predložene izborne teme: gubitak bioraznolikosti, pokusi na životinjama, alternativni stilovi prehrane i života, kritika antropocentrizma i odgovornost čovjeka za druga živa bića, ekologija i ekonomija, održivi razvoj, odgovornost za budućnost i prava budućih generacija, integrativna bioetika. \n\nKroz domenu B ''Moralno i etičko djelovanje'' učenicima se nudi prilika da ''razvijeni etički senzibilitet pretoče u konkretne aktivnosti kojima iskazuju skrb za dobrobit samih sebe, drugih ljudi, drugih živih bića, prirode i budućih generacija''. \n\nKako živimo u vremenu i društvu u kojima se svakodnevno bilježi porast broja djece vegetarijanaca i vegana (iz etičkih, vjerskih ili zdravstvenih razloga), smatramo važnim uključiti ove teme i u prijedloge kurikuluma iz nastavnih predmeta i međupredmetne teme u osnovnoškolskom obrazovanju. Bitno je da djeca od predškole budu upoznata s činjenicom da pojedini njihovi vršnjaci ne jedu neke ili sve namirnice životinjskog podrijetla zato što vole životinje, alergični su na neke sastojke ili zbog nekih drugih razloga. Time se djeca uče toleranciji, uvažavanju različitosti i nenasilju prema svim živim bićima. \n\nPrijedlog nacionalnog kurikuluma iz nastavnoga predmeta Priroda i društvo pokazuje da se učenicima mogu već od 1. razreda ponuditi osnovne informacije o zaštiti životinja i drukčijim stilovima prehrane i života. To se može postići kroz odgojno-obrazovne ishode: A.1.1. ''Učenik uspoređuje organiziranost prirode opažajući neposredni okoliš'', B.1.1. ''Učenik uspoređuje promjene u prirodi i opisuje važnost brige za prirodu i osobno zdravlje'', C.1.2. ''Učenik uspoređuje ulogu i utjecaj prava, pravila i dužnosti na pojedinca i zajednicu, posljedice nepoštivanja i važnost odgovornoga ponašanja'', A.B.C.D.1.1. ''Učenik uz usmjeravanje opisuje i predstavlja rezultate promatranja prirode, prirodnih ili društvenih pojava u neposrednome okruženju i koristi se različitim izvorima informacija'', A.2.1. ''Učenik uspoređuje organiziranost prirode i objašnjava važnost organiziranosti'', B.2.1. ''Učenik objašnjava važnost odgovornoga odnosa čovjeka prema sebi i prirodi'', C.2.2. ''Učenik raspravlja o ulozi i utjecaju pravila, prava i dužnosti na zajednicu te posljedicama nepoštivanja i važnosti odgovornoga ponašanja'', D.2.1. ''Učenik prepoznaje različite izvore i oblike, prijenos i pretvorbu energije i objašnjava važnost i potrebu štednje energije na primjerima iz svakodnevnoga života'', A.3.1. ''Učenik zaključuje o organiziranosti prirode'', B.3.1. ''Učenik raspravlja o važnosti odgovornoga odnosa prema sebi, drugima i prirodi'', B.3.2. ''Učenik zaključuje o promjenama i odnosima u prirodi te međusobnoj ovisnosti živih bića i prostora na primjerima iz svoga okoliša'', C.3.2. ''Učenik raspravlja o utjecaju pravila, prava i dužnosti na pojedinca i zajednicu'', B.4.1. ''Učenik vrednuje važnost odgovornoga odnosa prema sebi, drugima i prirodi'', B.4.2. ''Učenik obrazlaže i povezuje životne uvjete i raznolikost živih bića na različitim staništima te opisuje cikluse u prirodi'', C.4.2. ''Učenik zaključuje o utjecaju prava i dužnosti na pojedinca i zajednicu te o važnosti slobode za pojedinca i društvo''.\n\nU prijedlogu nacionalnog kurikuluma iz nastavnoga predmeta Priroda, u 5. razredu, u sklopu odgojno-obrazovnog ishoda D. 5.2. ''Učenik objašnjava cilj i ulogu znanosti te međuodnos znanosti i društva'', kroz razgovor o razlici između mitova i znanstveno utemeljenih spoznaja učenike se može poticati da kritički promišljaju različite izvore informacija, a time i uvriježene stavove o vegetarijanskoj/veganskoj prehrani i povijesno nametnuta pravila o rutinskom, u svojoj osnovi eksploatatorskom i zlostavljačkom, postupanju prema životinjama. \n\nPohvaljujemo u 6. razredu, u sklopu odgojno-obrazovnog ishoda C 6.2. ''Učenik raspravlja o važnosti održavanja uravnoteženoga stanja u prirodi i uzrocima njegova narušavanja'', poticanje učenika na promišljanje o vlastitu doprinosu u rješavanju problema u okolišu i o održivu razvoju, igranje uloga rasprave između zaštitara prirode i gospodarstvenika te preporuku za određivanje ekološkog otiska. \n\nOdgojno-obrazovni ishod D. 6.2. ''Učenik objašnjava osnovne principe znanosti te odnose znanosti, tehnologije i društvenoga napretka'' daje mogućnost da se teme kao što su pesticidi i štetnost ispušnih plinova (efekt staklenika) povežu s masovnom industrijskom proizvodnjom životinja za hranu kao jednim od uzročnika ovih štetnih pojava. \n\nPrijedlog nacionalnog kurikuluma iz nastavnoga predmeta Biologija u 7. i 8. razredu osnovne škole, kroz primjere utjecaja bioloških otkrića na svakodnevni život i prirodne procese, otvara mogućnost rasprave o etičnosti korištenja životinja u znanstvenim istraživanjima, kloniranju, GMO-u i sl. O istim i sličnim temama može se govoriti i u 3. razredu srednje škole, u raspravi o opravdanosti istraživanja na živim organizmima te posljedicama i opravdanosti čovjekova djelovanja na prirodne procese.\n\nU navedenom kurikulumu iz nastavnoga predmeta Biologija za srednje škole predlažemo da se koriste primjeri održivog razvoja, ekonomičnog iskorištavanja energije i čovjekova djelovanja na ekosustav koji su povezani s proizvodnjom temeljenom na biljnim izvorima energije. Očuvanje okoliša i očuvanje vlastitoga zdravlja, određivanje vlastitoga ekološkog otiska i proučavanje nastanka i djelovanje kiselih kiša, utjecaj nepravilne prehrane na čovjekovo zdravlje mogu se povezati s odabirom prehrane i utjecajem namirnica životinjskog podrijetla. Vođenje dnevnika prehrane i analiza količina i kalorijske/nutritivne vrijednosti unesenih namirnica može biti prilika za usporedbu s energetskim potrebama vegetarijanaca i vegana. \n\nU odgojno-obrazovnom ishodu C.2.1. ''Povezuje pojavu novih svojstava s promjenom složenosti organizacijskih razina u organizmu'' navodi se da se, između ostalog, ishod može ostvariti izvođenjem sekcije organa/organizma (npr. riba, lignja, srce). Iako iz navedenoga nije razvidno misi li se na žive organizme, napominjemo da članak 29. Zakona o zaštiti životinja navodi: ''U obrazovne svrhe ne smiju se obavljati pokusi na životinjama koji uzrokuju bol, patnju i ozljedu ili smrt životinje.'' Na isto upućuje i Direktiva 2010/63/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 22. rujna 2010. o zaštiti životinja koje se koriste u znanstvene svrhe. Korištenje živih životinja smatra se zastarjelom praksom iz prošlih stoljeća te se moderna znanost i obrazovanje temelje na cijelom nizu alternativnih metoda, bez korištenja životinja. \n\nSmatramo izvrsnim u 4. razredu odgojno-obrazovni ishod B.4.1. ''Analizira čovjekov utjecaj na održavanje i narušavanje uravnoteženoga stanja u prirodi i bioraznolikost povezujući vlastito ponašanje i odgovornost s održivim razvojem'', kroz koji učenici mogu razgovarati o genetički modificiranim organizmima, rizicima primjene kontroliranoga križanja i umjetne selekcije na pasminama pasa ili drugih umjetno dobivenih pasmina/sorti, unošenju invazivnih vrsta i uništavanju staništa.\n\nKada se radi o međupredmetnim temama, uočavamo da se osnovne informacije o različitim stilovima prehrane i života mogu iznijeti kroz prijedlog kurikuluma međupredmetne teme Zdravlje, i to kroz domenu ''Tjelesno zdravlje''. U 1. ciklusu (predškola, 1., 2. razred osnovne škole) to se može realizirati kroz razlikovanje pravilne od nepravilne prehrane i piramidu pravilne prehrane, gdje se može govoriti i o veganskoj piramidi pravilne prehrane. \n\nU 2. ciklusu (3., 4., 5. razred osnovne škole) o ovim temama može se dalje govoriti integriranjem u Prirodu i društvo, Likovnu kulturu, Hrvatski jezik, a u 3. ciklusu (6., 7., 8. razred osnovne škole) integriranjem u Prirodu, Biologiju, Hrvatski jezik i Likovnu kulturu. U 4. ciklusu (1. I 2. razred četverogodišnjih i 1. razred trogodišnjih srednjoškolskih programa) i 5. ciklusu (3.i 4. razred četverogodišnjih i 4. razred trogodišnjih srednjoškolskih programa) o vegetarijanskoj i veganskoj prehrani može se govoriti kroz teme o različitim prehrambenim stilovima i usvajanju zdravih stilova života, integrirano u predložene nastavne predmete, stručne predmete i sat razredne zajednice.\n\nProblematiziranje ključnih pitanja povezanih s odnosom prema prirodi i opstankom planeta može se izvrsno realizirati kroz Prijedlog kurikuluma međupredmetne teme Održivi razvoj, i to kroz sve odgojno-obrazovne cikluse i sve predložene domene. U osnovnoj školi ove teme mogu se ostvariti kroz nastavne predmete: Hrvatski jezik, Priroda, Priroda i društvo, Likovna kultura, Biologija, Strani jezici, Geografija, Kemija, Fizika, Povijest, Sat razrednika te izvanučioničku nastavu i izvannastavne aktivnosti, kao i druge međupredmetne teme. U srednjoj školi mogu se, osim kroz nabrojane predmete koji se nastavljaju i u srednjoškolskom obrazovanju, ostvariti i kroz predmete Politika i gospodarstvo, Etika i Filozofija.\n\nU tom smislu, pohvaljujemo predložene sadržaje kao što su: odnos čovjeka prema prirodi, odnos prema životinjama, nenasilno rješavanje sukoba, empatija, obnovljivi i neobnovljivi izvori energije, održivo korištenje prirodnih resursa, ljudski utjecaj na prirodu, zdrava hrana, gospodarenje otpadom, potrošačko društvo, zelena proizvodnja, prava životinja, (ne)zagađeni okoliš (voda, zrak, tlo), otpad, buka, svjetlosno zagađenje, pesticidi i umjetna gnojiva, klimatske promjene, efekt staklenika i globalno zatopljenje, kisele kiše, ozonske rupe, bioraznolikost, vrijednosti ekosustava, ekološki otisak i utjecaj socijalnih razlika na održivost, volontiranje i građanski aktivizam, solidarnost i ravnopravnost, (urbana) permakultura, načela održivoga razvoja, proizvodnja hrane i klimatske promjene, socijalna pravda itd. \n\nPrijedlog kurikuluma međupredmetne teme Građanski odgoj i obrazovanje daje mogućnost da učenici svih ciklusa kroz domene ''Ljudska prava'' (promišljanje i zastupanje dječjih i ljudskih prava općenito, diskriminacija, stereotipi i predrasude) i ''Civilno društvo'' (promicanje društvene solidarnosti, nenasilno ponašanje, aktivno rješavanje društvenih problema civilnoga društva, uključivanje u volonterske udruge) tematiziraju odnos prema djeci koja su vegetarijanci ili vegani, prava vegetarijanaca/vegana na obrok u javnim institucijama kao temeljno ljudsko pravo, ulogu udruga za zaštitu životinja u rješavanju problema civilnoga društva koji se tiču postupanja prema životinjama itd. Navedeno se može ostvariti kroz predložene nastavne predmete i s međupredmetnim temama, posjete institucijama i udrugama, projekte, radionice, tribine, okrugle stolove i sl.\nNadalje, kroz prijedlog kurikuluma međupredmetne teme Osobni i socijalni razvoj teme zaštite i prava životinja te vegetarijanstva/veganstva mogu se problematizirati uvrštavanjem u kurikulum svih predmeta, satova razrednika, svih školskih aktivnosti i međupredmetnih tema, kroz sve cikluse. \n\nKroz domenu B ''Ja i drugi'' te teme mogu biti obuhvaćene ključnim sadržajima: razumijevanje za osjećaje i potrebe drugih i prihvaćanje bez osude, empatija, zalaganje za svoja i tuđa prava bez ugrožavanja drugih, povezivanje stavova, izbora i postupaka s posljedicama te nenasilje u rješavanju sukoba, dok kroz domenu C ''Ja i društvo'' mogu biti obuhvaćene ključnim sadržajima: volontiranje, stereotipi i predrasude, kulturni identitet i multikulturalnost, osobna odgovornost za ponašanje u društvu, odgovornost za očuvanje društvenih vrijednosti. \n\nKao što smo naveli, tematika dobrobiti i zaštite životinja, kao i s time povezana vegetarijanska/veganska prehrana, trebala bi se zbog svojega društvenog, političkog, ekološkog, gospodarskog i kulturnog konteksta te konteksta ljudskih prava protezati kroz gotovo sve sadržaje Kurikuluma. Zbog izrazito suprotnih i suprotstavljenih stavova (''za i protiv''), tema iskorištavanja životinja i alternativnih stilova prehrane dobar je primjer teme na kojoj se mogu vježbati i razvijati znanja i kompetencije, od zagovaranja vlastitih do uvažavanja tuđih stavova, uvidi u demokratski oblik rasprave, diskusije, debate, prihvaćanje različitosti, prava i svjetonazora drugih, pravo na slobodu govora i mišljenja, tolerancija i kritičko mišljenje. \n\nNadalje, bavljenje pitanjima zaštite životinja u učenika razvija humanost, empatiju i suosjećanje te stavlja naglasak na nenasilje kao poželjan i jedini prihvatljiv način djelovanja i ponašanja. Iz vlastita iskustva možemo svjedočiti da je zaštita životinje tema kojom se djeca mogu baviti kroz volontiranje i humanitarni rad u školi i lokalnoj zajednici, kroz organizaciju i provođenje akcija kojima se obilježavaju posebni dani ili akcije te kroz sudjelovanje u radu lokalnih organizacija civilnoga društva. Sve to u suglasju je s cjelovitom kurikularnom reformom i može pridonijeti njezinoj kvalitetnoj dopuni.   \n\nVjerujemo da ćete uvažiti naše primjedbe i prijedloge te ih uvrstiti u Kurikulum. Pritom smo na raspolaganju za pomoć i suradnju u njegovoj provedbi, kroz preporuke za ostvarivanje ishoda ili na bilo koji drugi koristan način.\n\nLuka Oman\npredsjednik udruge Prijatelji životinja\n\nprijatelji.zivotinja@inet.hr\nwww.prijatelji-zivotinja.hr","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje. \nObrazloženje: Komentar se ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave, već na različite kurikularne dokumente. Zahvaljujemo na pohvalama Cjelovitoj kurikularnoj reformi."]
[3,"Vladimir Paar","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","dr. sc. Dubravka Brezak – Stamać\nXV. gimnazija\n10 000 Zagreb\ndstamac@hi.t-com.hr\n\nZagreb, 23. svibnja 2016.\n\nPrilog stručnoj javnoj raspravi prijedloga predmetnog kurikula Hrvatski jezik\n\n\n 05. siječnja 2016. u vrijeme zimskoga odmora učenika upriličen je u hrvatskim školama svim zainteresiranim profesorima sudjelovanje u webinaru. Tako je naslovljen on line seminar putem video zida na kojemu se profesorima u školama obratio dr. sc. Boris Jokić, voditelj stručne skupine koja je radila na dokumentu Nacionalni okvirni kurikulum (NOK).  Bio je to uvod u javnu raspravu koja će uslijediti vezano uz novu reformu hrvatskoga školstva. U svome javnom obraćanju profesorima dr. sc. Jokić naglasak je stavio na sljedeće činjenice: 1. Eksperimentalni program kreće iduće školske godine, 2016./17. od prvoga razreda po principu „godina za godinom, ne paralelno“; 2. Shodno prijedlogu NOK-a promjene će doživjeti i državna matura; 3. Stručna javna rasprava koja će uslijediti je svakako poželjan oblik komunikacije, pri čemu dr. sc. Jokić posebno apelira na podršku cjelokupne akademske zajednice jer je ova reforma (NOK) unutar reforme (imamo Državnu maturu koja je višegodišnji rad ekspertnih ranih skupina). 4. Gospodarstvo i obrazovanje u Republici Hrvatskoj trži promjene, a njih bi morala ponuditi ova reforma. \nDanas, 23. svibnja 2016., kada je javna rasprava privedena kraju, i zacijelo otišla nekim drugim smjerom kojemu se 220 osoba angažiranih na ovome važnom nacionalnom projektu nije nadalo, izgleda da projekt NOK-a  nije  pridobio široki politički konsenzus čemu se s razlogom nadao voditelj projekta dr. sc. Jokić. Naime, u raspravu se uključila široka akademska zajednica, institucije i pojedinci, no njihovi zaključki izgleda nisu okarakterizirani kao dobronamjerni. \nKao profesorica hrvatskoga jezika, mentorica i savjetnica, s dugogodišnjim stažem u gimnaziji, kao metodičar-praktičar studentima kroatistike i suradnica Katedre za metodiku hrvatskoga jezika i književnosti Filozofskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu, kao filolog i povjesničar hrvatske književnosti, područja s kojega sam stekla akademski stupanj doktorica znanosti, pozvala bih u to ime voditelja projekta dr. Jokića da se ne ogluši na analize, zaključke i prijedloge svih onih stručnih i kompetentnih znanstvenika, profesora i praktičara koji su ukazali da predloženi dokument treba doraditi te nacionalno važnom dokumentu implementirati nepristrane znanstvene institucije i  stručnjake. Nije li cilj javne rasprave upravo to i htio biti? Ne osjećam se „cenzerom“, kako je danas u javnom obraćanju titulirao dr. Jokić „analitičare“ NOK-a, ako ću ukazati na konceptualne nejasnoće i nedosljednosit  ovoga dokumenta. \nU tom kontekstu, sukladno pozivu i poslu koji obavljam, iz NOK-a, predmet kurikula Hrvatski jezik,  izdvajam pojedine dijelove dokumenta koji su nejasno definirani, kao i one koji su za sadašnje stanje u kojemu se nalaze škole u RH potpuno neizvedivi. Navodit ću ih redom kako listamo dokument:\n1) Radna skupina predmeta Hrvatski jezik broji 11 članova. Znanstvenici sa sveučilišta zastupljeni su sa svega dva člana (Učiteljski fakultet u Zagrebu i Filozofski fakultet u Osijeku). Kako me interesira hrvatski jezik u gimnazijama, mogu zamijetiti da su predlagači kurikuluma 3 profesora strukovnih škola i 2 gimnazijska profesora. 4 su učitelja predlagatelji u radnoj skupini  koji zastupaju osnovnu školu. Voditeljica stručne radne skupine je profesorica komercijalno-trgovačke škole u Bjelovaru. \nZamjetno je da se predloženi kurikul hrvatskoga jezika oslanja isključivo na metodičare „školske prakse“. Sigurno bi bilo više nego poželjno u doradu dokumenta pored uvaženih kolega uključiti sveučilišne profesore, kroatiste s katedri za hrvatski jezik i književnost, znanstvenike i filologe  s Instituta za hrvatski jezik. \n\n2) U Uvodu stoji: „Unutar svake domene određeni su odgojno – obrazovni ishodi (...) ishodi predstavljaju jasne i nedvosmislene iskaze o tomu što očekujemo od učenika na kraju određene godine učenja.“\n\nMetodologija predočenoga u tabelama poput: kompetencije (znanja, vještine, stavovi),  ishodi, suprotna je od citiranoga čime su predlagatelji narušili željeni koncept jasnoga definiranja što od učenika i učitelja očekuje kurikularni dokument. Naime, većina željenih ishoda slagana je copy paste tj. od velike želje da se sve složi u tabele, ponavljanja konstrukcija riječi i cijelih rečenica su česta ili nezamjetno izmijenjena.\n \nNpr.  str. 121. domena Komunikacija i jezik, razina usvojenosti „dobar“, predlagatelj piše: „Prema smjernicama razgovara i raspravlja radi razmjene informacija i u skladu s komunikacijskom situacijom i komunikacijskim bontonom.“ Za razinu „zadovoljavajući“ stoji: „Prema smjernicama razgovara i raspravlja prema modelu radi razmjene informacija i u skladu s komunikacijkom situacijom i komunikacijskim bontonom.“\n\nZaključno: model ishodi učenja, koji se nameće naučenom sadržaju, može biti kontraproduktivan. Mišljenja sam da navedena taksonomija vrednovanja i procjenjivanja nije prirodna  predmetu Hrvatski jezik.  Očekivano bi bilo da tabele detaljno i vrlo precizno razrade obvezna područja usvojenosti norme hrvatskoga standardnog jezika kada govorimo o domeni Komunikacija i jezik. \n\n3) Strategija učenja u domeni predmeta Hrvatski jezik (str. 39.) vrlo je fleksibilon osmišljena. Učitelji i učenici dogovaraju teme govorenja, pisanja, slušanja i čitanja. Slično je i s prijedlogom otvorenog popisa izbora lektire. \n\nSvakako da mora u konačnoj izvedbi dokumenta postojati obvezujući kanon lektire. Konačno, ispit Državne mature tražit će određena djela koja se smatraju osnovnim kanonom nacionalne i europske kulture i književnosti. Također, bilo bi neophodno naznačiti koja se to djela cjelovito čitaju, a koja se analiziraju u ulomcima. Popis djela hrvatske književnosti svakako bi morao biti zastupljeniji u odnosu oprema djelima europske i svjetske književnosti.\n\n4) Metajezik pojmova koji su navedeni u 1. razredu za gimnazije uvode se tek u 4. razredu (str. 126.): „A 1.7 Istražuje hiponimijsko-hiperonimijske odnose u kontekstu; primjenjuje znanja o vrstama rječnika i rječničkom članku...“\n\nKonceptualno i sadržajno ambiciozne lingvističke pojmove svakako bi trebalo pozornije staviti u kontekst razreda kojemu pripadaju. \n\n5) Predloženi kurikul uvelike podilazi učeniku i njegovim očekivanjima, učeničkom doživljavanju, kako teksta tako i komunikacije. Zamjetno se izostavlja analitičko i sintetičko mišljenje koje bi trebalo njegovati. \n\nNpr. komunikacijske strategije (str. 40.)  navodi što se očekuje od učenika: „ izabire riječi koje izazivaju pozitivne emocije tijekom razgovora / raspravljanja/ govorenja; pokazuje empatiju tijekom razgovaranja / raspravljanja / govorenja itd.\n\n\n\n\n\n\n    OPĆI ZAKLJUČCI:\n\n1. Hrvatski jezik kao sintagma se ne spominje. Hrvatska književnost u kanonu se nigdje izrijekom ne spominje. Vjerojatno se podrazumijeva, no govorimo o predmetu koji nosi obilježja nacionalnog identiteta, hrvatske povijesti i kulture.  Posredstvom jezika učimo, mislimo, zaključujemo, izražavamo se. Duhovne vrijednosti jezika i književnosti su zanemarene, a u prvi plan su utisnute raznolike metode, definicije, ponderi itd. \n\n2.  Lektiru tj. „ otvoreni popis primjeriti senzibitetu, interesima i potrebama mladih čitatelja“ kako i stoji u dokumentu. \n\nZnanstveni popis literature svakako provjeriti i nadopuniti.\n\n3. Profesori hrvatskoga jezika bi svakako morali ispraviti pogrješke koje su se potkrale s imenima pisaca i djela poput: „Ivo Aralica, Bertold Brecht, Othelo“.","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje. \nObrazloženje: Komentar se ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave, već na Nacionalni kurikulum nastavnoga predmeta Hrvatski jezik i na sastav radnih tijela u okviru Cjelovite kurikularne reforme."]
[4,"Vladimir Paar","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","Dr .sc. Tihomir Engelsfeld, nastavnik fizike\nV. gimnazija, Zagreb\ntihomir.engelsfeld@zg.htnet.hr\n\nRecenzija dijela cjelovite kurikularne reforme \nOPĆE NAPOMENE\nRecenziji kurikularne reforme pristupio sam s pozicije nastavnika fizike. U općoj gimnaziji radio sam pet godina, a prirodoslovno-matematičkoj radim već gotovo 20 godina. Čitajući kurikularne dokumente, ali i brojne konstruktivne kritike i recenzije, naišao sam na niz problema u kurikularnim dokumentima. Međutim, moja recenzija usmjerena je u najvećoj mjeri na položaj prirodoslovnih predmeta u kurikulumu koji se odnosi na gimnazijski program.Smatram da je najveći problem pogrešno postavljen koncept modula koji bi mogao utjecati na smanjenje mogućnosti izbora nastavnih predmeta iz STEM područja, a posebno fizike, kemije i biologije.Svoju recenziju osmislio sam kao niz zapažanja o potencijalnim problemima, a ponegdje sam i sugerirao mogućnosti njihovih rješenja. Pri tom sam uvijek uzimao u obzir stvarnu situaciju u hrvatskim srednjim školama, posebno gimnazijama.\n\n1) U 5. CIKLUSU U OPĆIM GIMNAZIJAMA BROJ SATI FIZIKE, KEMIJE I BIOLOGIJE MORA SE POVEĆATI S 3 NA 4 SATA\nOBRAZLOŽENJE: Fizika, kemija i biologija su temeljne prirodne znanosti i njihova satnica ne smije se smanjivati u općim gimnazijama u odnosu na dosadašnji program. Ističem da su opće gimnazije prevladavajući izvor budućih studenata STEM područja. Smanjivanjem satnice prirodoslovnih predmeta ujedno se i smanjuje interes za STEM područje, a ono je jedno od prioriteta prema odluci EU i vlade RH. Također, učenici koji se naknadno odluče za prirodoslovlje, bit će zakinuti jer naknadni odabir prirodoslovnih modula nije moguć. Ovdje naglašavam da većina učenika odabire fakultet tek u četvrtom razredu kad je prekasno za promjenu modula. Ovu sam tvrdnju godinama provjeravao u osobnom razgovoru s maturantima.\n2) IZJEDNAČAVANJE SATNICE KEMIJE, FIZIKE I BIOLOGIJE SA SATNICOM ZEMLJOPISA TIJEKOM PRVIH 5 CIKLUSA ŠKOLOVANJA                                                                                                                                                                    OBRAZLOŽENJE: Zemljopis se uči od 5. razreda, a fizika i kemija od 7. razreda (zemljopis se uči osam godina po dva sata tjedno tijekom školovanja, a fizika i kemija 6 godina po dva sata) . Ne postoji razlog zbog kojeg bi satnica zemljopisa bila veća od satnice fizike, kemije ili biologije. Štoviše, zemljopis se ne ubraja u STEM područje niti ga tako tretiraju fakulteti koji se baziraju na znanju STEM područja. Prijedlog je da se zemljopis uči od 5. razreda osnovne škole do 2. razreda gimnazije, a fizika, kemija i biologija od 7. razreda osnovne škole do 4. razreda gimnazije, po dva sata tjedno. Na taj način satnica tih predmeta bila bi jednaka.   \n\n3) REORGANIZACIJA IZBORNIH MODULA                                                                                                PRIJEDLOZI I OBRAZLOŽENJE Fizika bi morala biti sastavni dio svih prirodoslovnih modula jer je zastupljena na gotovo svim fakultetima iz STEM područja. Sastav izbornih modula treba biti takav da odražava učeničke potrebe u skladu s izborom studija. Modul  OG1 je dobar, a usmjeren je prema tehničkim fakultetima.  Potrebno je pojačati fiziku, kemiju i biologiju u modulu koji je usmjeren na biokemijsko-medicinske znanosti. U tom smislu potrebno je preurediti ostale module.\n4) JEDNAKI BROJ PRIRODOSLOVNIH I DRUŠTVENIH MODULA                                                  OBRAZLOŽENJE Usmjerenje na STEM područje prema naputcima EU i odlukama Vlade RH može se ostvariti ako se ponudi barem jednaka mogućnost izbora prirodoslovnih i tehničkih modula. Pri tome se broj modula može smanjiti za jedan društveni modul (3+3).  Mnogo  bolje je da se broj modula smanji na 2 prirodoslovna i 2 društvena jer je to organizacijski puno jednostavnije.  Četiri modula i tri tipa gimnazije predstavljaju dovoljno mogućnosti izbora. Izbornost u školovanju postignuta je izborom između strukovnih škola i gimnazija. Dodatnu izbornost pruža izbor vrste gimnazije, a zatim i dodatni izbor modula. \n5) NAJMANJI BROJ PONUĐENIH MODULA IZ SVAKOG PODRUČJA MORA BITI 2\nOBRAZLOŽENJE: Smisao izbornosti dokida se ako se prema sadašnjem prijedlogu ponudi obavezno samo jedan prirodoslovni modul. Samo jedan prirodoslovni modul dovest će do smanjenja mogućnosti izbora, a u nekim sredinama i potpuno može onemogućiti učenike da studiraju ili tehničke ili medicinske znanosti. Posebno se to može dogoditi u manjim sredinama u kojima  nedostaje nastavnika određenih predmeta.  Za školu je tad jednostavnije ponuditi modul bez tog predmeta nego tražiti nastavnika i nuditi još jedan modul. Također, modul se mora ostvariti ako je i samo jedan učenik odabrao modul. Budući da se radi o najviše nekoliko predmeta (uglavnom dva do tri), to se može ostvariti kao konzultativna nastava. Ovo je važno posebno za manje sredine u kojima se teško mogu nuditi svi moduli za dovoljan broj učenika prema sadašnjem prijedlogu.\n6) UKIDANJE GRAĐANSKOG ODGOJA I REDEFINIRANJE ZDRAVSTVENOG ODGOJA                   Građanski odgoj je predmet koji se uvodi zbog političkih razloga, ali i zbog otvaranja  radnih mjesta (savjetnici, autori udžbenika). Škola nije predviđena da se u njoj stječu znanja koja se mogu dobiti u novinama i na internetu, a nije ni ustanova za smanjenje nezaposlenosti otvaranjem radnih mjesta za kadrove koje u privredi nitko ne treba. Tendencija zapošljavanja politologa je očita, a trebalo bi biti obrnuto. Argument kako učenike treba učiti o važnosti izlaska na izbore je neodrživ. Upravo škola treba biti oaza bez politike, politologa, sociologa koji nas  okružuju i  koji su prisutni u svim medijima. Važnost ukidanja građanskog odgoja od iznimnog je značaja jer se radi o prekidanju višegodišnje prakse uvođenja novih predmeta u školstvo. Radi se  se uglavnom o predmetima za koje se stječe dojam da zapošljavaju kadar društveno-politološkog obrazovanja.  Što se pak tiče zdravstvenog odgoja treba se izvoditi kroz posjete stručnjaka-liječnika.\n7) FIZIKA U PRIRODOSLOVNO_MATEMATIČKIM GIMNAZIJAMA\nPrirodoslovno-matematičke gimnazije nisu znatnije zakinute  predmetima iz STEM područja. Međutim, uočio sam da se ostavlja mogućnost dodatnog sata za biologiju i kemiju u odnosu na sadašnji program prirodoslovno matematičke gimnazije, dok za fiziku ta mogućnost ne postoji. Smatram da to treba obavezno ispraviti jer fizika je ptredmet koji se najviše bira na maturi.Dakle, potrebno je dati takvu mogućnost izbora da učenik može slušati nastavu fizike više od tri sata tjedno ako za to postoji interes. Također, u prva dva razreda  prirodoslovno-matematičke gimnazije nije potrebno ostavljati programe u kojima na satnicu jezika otpada više od trećine tjedne satnice.\n8) NEKE NAPOMENE ZA GIMNAZIJSKI KURIKULUM   Predmet logika  ne treba biti zaštićeni predmet. Ne postoji razlog zašto taj predmet postoji i samostalno opterećuje satnicu kad je sadržan u predmetima matematika i informatika.Manje razlike u sadržaju i pristupu nisu dostatne da bi se formirao novi predmet koji ne spada u temeljne znanosti već je dio matematike, dio informatike ili filozofska disciplina u sklopu filozofije. Također, premda nije moja struka, uočio sam nedostatak domoljubne sastavnice u nastavi povijesti. Smatram da je potrebno u nastavi povijesti povečati postotak nacionalne povijesti s posebnim naglaskom na razvijanje suvremenog i osviještenog domoljublja.\n9) NEKE NAPOMENE O POLOŽAJU FIZIKE I PREDMETA IZ STEM PODRUČJA U STRUKOVNOM OBRAZOVANJU\nU kurikulumu za strukovno obrazovanje napravljeno je niz fatalnih pogrješaka. Tako na primjer, postotak općeobrazovnih predmeta u trećem i četvrtom razredu iznosi 40 posto. Međutim, taj postotak pokrivaju zaštičeni predmeti dok npr. fizika ispada iz igre. To znači da tehničke škole vše neće omogućiti učeniku da se pripremi za studij na tehničkim fakultetima što je svojevrsni apsurd. Slično se događa i s kemijom i biologijom u školama biomedicinskog usmjerenja\nZAKLJUČAK\nPredloženi kurikularni dokument je tek radna verzija koja zahtijeva značajne izmjene i dorade. Posebno je potrebno reorganizirati koncept modula. Premda i u predmetnim kurikulumima postoje zamjerke, smatram da se najveća opasnost krije u skrivenom pokušaju (namjernom ili nenamjernom) smanjivanja satnice predmeta iz STEM područja, a posebno fizike, kemije i biologije. Također, smatram da u ekspertnoj skupini moraju biti zastupljeni i stručnjaci iz STEM područja. U tom smislu podržavam bilo koji oblik uključivanja stručnjaka iz STEM područja u tim koji će usmjeravati daljnji tijek reforme.","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje. \nObrazloženje: Komentar se ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave već na prijedlog Nacionalnog gimnazijskoga obrazovanja i brojne druge kurikularne dokumente u okviru Cjelovite kurikularne reforme. U okviru ove dionice ne uvode se novi obvezni predmeti."]
[5,"Vladimir Paar","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA",{"$cut":{"chars":32760,"head":"IZ STRUČNIH RECENZIJA PRIJEDLOGA\n\"CJELOKUPNE KURIKULARNE REFORME\" (CKR)\nPrigovori i zahtjevi za značajnu reviziju velikog dijela CKR-a\n\n\nAkademik IVICA KOSTOVIĆ                                                                                               \nHAZU\nOsvrt na pravnu utemeljenost i političke aspekte Cjelovite kurikularne reforme\n\nU skladu s obvezom preuzetom na zadnjem sastanku Znanstvenog vijeća za obrazovanje i znanost Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti, sažeto iznosim kritičke osvrte na pravnu utemeljenost i političke aspekte Cjelovite kurikularne  reforme:\n\n1.       Kurikularna reforma se temelji na Strategiji obrazovanja, znanosti i tehnologije koja je usvojena na Hrv.saboru, ali bez navođenja rokova. Strategija je općeniti dokument i u kurikularnoj reformi nigdje nisu razrađene zakonske osnove za provođenje, osim strategije i akcijskih planova. To upućuje na potrebu da se zakonske i na Ustav oslonjene odredbe hitno rasprave, a prije početka eksperimentalnog provođenja. \n2.       Po Ustavu RH osnovno obrazovanje jest obvezatno. Stoga se postavlja ključno pitanje da li se roditelji mogu \"prisiliti\" dati djecu u eksperimentalni program za koji nema nikakvih dokaza da će biti bolji od postojećih načina učenja.\n3.       Koordinator tematske radne skupine za razvoj kurikuluma i strukturu sustava nije državni službenik i ne može se izravno obraćati Sabor i saborskom odboru. Kao takav on nema nikakvu odgovornost prema uspjehu eksperimentalnog ili ukupnog dijela reforme. \n4.        Kako je Cjelovita kurikularna reforma po mišljenju nacionalnog operativnog tijela najizazovniji i najkonkretniji dio Strategije, postavlja se pitanje tko je nadležan za provođenje i nadzor Cjelovite kurikularne reforme: Nacionalno koordinacijsko tijelo na čelu s premijerom, još uvijek se navodi Milanović; nacionalno operativno tijelo ili ministarstvo, s obzirom da je reformu započeo Sabor donošenjem strategije, bez rokova i osiguranih sredstava.  \n5.       Proceduralno i sadržajno nije prihvatljivo da radna skupina koja je sastavila prijedlog Cjelovite kurikularne  reforme (sada na raspravi)  sama ocjenjuje dokumente i rezultate rasprave umjesto da se prije ikakve primjene provede recenzija kako je to predviđeno strategijom točka 2.1 Ako je provedena recenzija, nisam vidio rezultate. Izbor mogućih škola za eksperimentalno uvođenje kurikularne reforme mora biti nepristran, a to može osigurati samo neovisno tijelo za nadzor. \n6.       Potpuno je nejasna formulacija iz Strategije naziva skupine \"Tematska skupina za razvoj kurikuluma i strukturu sustava\" - što znači struktura sustava? Kod zakona ako  zahtjev za promjenama prelazi uobičajeni postotak, ide se na novi zakon. Što će biti s Cjelovitom kurikularnom reformom ako javna rasprava pokaže da svaki segment treba poboljšati, mijenjati i nadopuniti? U tom slučaju treba značajno proširiti Ekspertnu radnu skupinu i predmetna povjerenstva da se donese novi dokument, a početak eksperimentalne nastave u šk.god. 2016/2017 izgleda potpuno nerealan. Koje tijelo je odgovorno za provedbu, a koje za ocjenu CKR-a, pogotovo ako bi program počinjao već ove jeseni? \n7.       Politički je neprihvatljivo započeti reformu školskog sustava s najmlađim uzrastima ako nije osiguran novi model edukacije nastavnika. Čudno je da se za propisano trajanje edukacije nastavnika sada traže neki ubrzani sustavi, gdje je tu zakonska osnova? \n8.       Prije ili kasnije će se postaviti pitanje koliko se škola može miješati u izgradnju svjetonazora djece u osnovnoj školi? Prije ili kasnije će se postaviti pitanje koliko je reforma prilagođena razvitku, kognitivnom ili psihofizičkom, odnosno dobi učenika i tko će preuzeti posljedice ako roditelji budu tužili škole kao što danas tuže za loše usluge u zdravstvu? \n9.       Na  kraju napominjem ključnu činjenicu, da izbor i način školovanja nisu predmet ugovora o pristupanju EU (tzv. treaty) i da mi imamo fleksibilnost prilagoditi našu reformu našim potrebama i tradicijama . \n10.   Treba istaknuti da nije prihvatljivo ulaziti u reforme bez kvalitetne analize stanja i defin"}},"Primljeno na znanje",{"$cut":{"chars":26094,"head":"Vladimir Paar\n(Ivica Kostović) Prijedlog je primljen na znanje. \nObrazloženje: Komentar se ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave već na politički i društveni kontekst, provedbu daljnjih aktivnosti u okviru Cjelovite kurikularne reforme, sastav radnih tijela, Sve navedeno nije dio dokumenta koji je u javnom savjetovanju.\nVladimir Paar Prijedlog je primljen na znanje. \nObrazloženje: Komentar se ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave već na politički i društveni kontekst, provedbu daljnjih aktivnosti u okviru Cjelovite kurikularne reforme, sastav radnih tijela, Sve navedeno nije dio dokumenta koji je u javnom savjetovanju.\nVLADIMIR PAAR\n(Boris Širola) Prijedlog je primljen na znanje. \nObrazloženje: Komentar se ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave već na politički i društveni kontekst, provedbu daljnjih aktivnosti u okviru Cjelovite kurikularne reforme, sastav radnih tijela te određene druge kurikulumske dokumente. \nVLADIMIR PAAR\n(MATKO GLUNČIĆ) Prijedlog je primljen na znanje. \nObrazloženje: Komentar se ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave već na Nacionalni kurikulum za gimnazijsko obrazovanje.\nVLADIMIR PAAR\n(Sanda Ham) Prijedlog je primljen na znanje. \nObrazloženje: Komentar se ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave već na ostale kurikulumske dokumente. Predlagatelj predlaže da se oblik termina kurikulum zamijeni drugim terminom ili oblikom. Kada je riječ o oblicima kurikul i kurikulum, u terminologiji obrazovnih znanosti su prisutna oba oblika, pa je evidentno da o tome stručni konsenzus ne postoji. S druge pak strane, Zakon o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi,  Zakon o predškolskom odgoju i obrazovanju, koristi termin kurikulum, kao i Nacionalni okvirni kurikulum, koriste termin kurikulum.\nVLADIMIR PAAR\n(Ranko Matasović) Prijedlog je primljen na znanje. \nObrazloženje: Komentar se ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave već na metodologiju izrade predmetnih kurikuluma. Formulacije odgojno-obrazovnih ishoda daju odgovor na pitanje: što učenici znaju, mogu učiniti i koje stavove/vrijednosti imaju razvijene u pojedinoj domeni/konceptu na kraju godine učenja i poučavanja pojedinog predmeta. Ishodi su formulirani na način da kreću od učenika te nužno sadrže aktivnost i sadržaj.\nVLADIMIR PAAR\n(IVICA KOSTOVIĆ) Prijedlog je primljen na znanje. \nObrazloženje: Komentar se ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave.\nVLADIMIR PAAR\n(ANDREJ DUJELLA) Prijedlog je primljen na znanje. \nObrazloženje: Komentar se ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave.\nVLADIMIR PAAR\n(STANKO POPOVIĆ) Prijedlog je primljen na znanje. \nObrazloženje: Komentar se ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave već na sastav radnih tijela u Cjelovitoj kurikularnoj reformi.\nVLADIMIR PAAR\n(MAJA PLANINIĆ) Prijedlog je primljen na znanje. \nObrazloženje: Komentar se ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave već na Nacionalni kurikulum nastavnog predmeta Fizika.\nVLADIMIR PAAR\n(DAMIR KLIČEK) Prijedlog je primljen na znanje. \nObrazloženje: Komentar se ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave već na Nacionalni kurikulum nastavnog predmeta Fizika.\nVLADIMIR PAAR\n(DALIBOR PERKOVIĆ) Prijedlog je primljen na znanje. \nObrazloženje: Komentar se ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave već na Nacionalni kurikulum nastavnog predmeta Fizika.\nVLADIMIR PAAR\n(IGOR ANIĆ) Prijedlog je primljen na znanje. \nObrazloženje: Komentar se ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave već na Nacionalni kurikulum nastavnog predmeta Priroda i društvo.\nVLADIMIR PAAR\n(IVAN PRSKALO) Prijedlog je primljen na znanje. \nObrazloženje: Komentar se ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave već na Nacionalni kurikulum nastavnog predmeta Tjelesna i zdravstvena kultura.\nVLADIMIR PAAR\n(MIRKO RUŠČIĆ) Prijedlog je primljen na znanje. \nObrazloženje: Komentar se ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave već na Nacionalni kurikulum nastavnog predmeta Biologija.\nVLADIMIR PAAR\n(BOJAN JERBIĆ) Prij"}}]
[6,"Ana Klarić","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","Svi smo imali visoka očekivanja od ove reforme jer su se najavljivale velike promjene u pogledu potrebe za novim metodama učenja, a na kraju se više radilo na sadržajima, a najmanje na metodama koje bi pomogle učiteljima u radu s novim generacijama učenika koji ne mogu učiti po staroj metodici. Imam dosta primjedbi i prijedloga:\n1. Od 2006. g. se reformisti školstva bave sadržajima, obrazovnim postignućima, ključnim pojmovima, ishodima (hrvatska riječ?), a  rezulati naših učenika na PISA testovima od 2006. g. jako padaju i danas (2016.) su ispod prosjeka. Zaključak: i nakon smanjivanja obveznih nastavnih sadržaja u osnovnoj školi rezultati naših učenika na PISA testovima se nisu popravili, već su počeli padati. Treba mijenjati metode rada, a ne sa svakom reformom samo mijenjati sadržaje. \n2. Još jedna godina obveznog osnovnoškolskog školovanja također neće popraviti razinu funkcionalnog znanja naših učenika, već nove metode rada s njima. Nepotrebno je produljivati trajanje osnovne škole. Umjesto toga treba raditi na sprječavanju javljanja poteškoća u razvoju kod djece predškolske dobi (slabija koncentracija, motorika, grafomotorika, smanjen broj sinapsi u mozgu, siromašenje rječnika djece, poteškoće u govoru).  \n3. Ključni ljudi za svaku reformu školstva su učitelji, a njih se sa svakom reformom školstva (pa i ovom) sve više opterećuje papirologijom koja ne samo što ne pridonosi razvoju funkcionalnog znanja naših učenika, već i guši kreativnost učitelja. \n4. Prema nekim pokazateljima BDP ovisi o funkcionalnom znanju ljudi, a razvijanje \"primjenjivog znanja\" se u školama zanemaruje. I dalje se odobravaju udžbenici i radni materijali koji takvo znanje ne potiču. Umjesto bavljenja sadržajima, za početak reforme školstva bi bilo dobro uvesti reda u odobravanje udžbenika od strane MZOŠ, a pogotovo ispita znanja.\n5. Sramota je što se kritičare reforme proziva po pitanju svjetonazora. U mojoj školi i učitelji \"ljevičari\" imaju primjedbe na ovu reformu, a tako je bilo i na županijskim stručnim vijećima. Obzirom da smo naše primjedbe iznijeli na vijećima u stručnoj raspravi, ovdje se nisam osvrtala na sadržaje po razredima i predmetima.\n6. Izbornost sadržaja koja je predviđena ovom reformom će dovesti do problema na državnoj maturi, kao i do toga da će učenici ići linijom manjeg otpora i birati lakše sadržaje ili lakše predmete (vjerojatno na štetu fizike, kemije, matematike).\n7. Neocjenjivanje u prva dva razreda osnovne škole je također loš potez jer su ocjene ponekad jedini pokazatelj koji roditelji razumiju, pogotovo kad dijete nije svladalo neke sadržaje. Čak i u prvom polugodištu prvog razreda im je najlakše kad znaju koja bi to ocjena bila.\n8. Naglašava se da je suradnicima na reformi bitan razvoj cijele osobe, da ne treba biti naglasak samo na akademskom znanju, a onda bi se ukidalo ocjenjivanje odgojnih predmeta. Baš se tim potezom obezvrijeđuju ti predmeti i umanjuje \"vrijednost\" učenika koji imaju smisla za glazbu, sport ili likovni.\n9. Ukidanje općeg uspjeha će također dovesti da će se učenici posvetiti učenju predmeta koji im trebaju, a zanemariti ostale, što opet nije u skladu s cjelovitim razvojem osobe.\n10. Treba provjeriti je li reforma provedena u skladu sa Zakonom o procjeni učinka propisa.\n11. Zbog svega što smo čuli kroz stručnu i javnu raspravu, smatram da se eksperimentalna provedba treba odgoditi dok se sve ne iskristalizira i dok se ne osmisle metode učenja i radni materijali koji će zaista razvijati funkcionalno znanje.\n\nAna Klarić, učiteljica RN","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje. \nObrazloženje: Zahvaljujemo na komentaru čiji se veći dio  ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave. Strukturna promjena sustava odgoja i obrazovanja cilj je Strategije obrazovanja, znanosti i tehnologije koju je 2014. usvojio Hrvatski Sabor. Dionica A Cjelovite kurikularne reforme odnosi se na postojeću strukturu odgoja i obrazovanja (8+3/4)."]
[7,"RATIMIR KOMARICA","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","Mišljenja sam da s reformom školstva jako kasnimo, svijet oko nas se ubrzano mijenja, a kod nas svaka promjena nailazi na velike otpore.\nPo svemu sudeći sadašnji prijedlog kurikularne reforme nastao je pretežito na iskustvima iz prakse, sudjelovali su upravo ljudi koji rade s našom djecom, pa smatram da najbolje znaju kako to bolje raditi. Najveći broj naših cijenjenih akademika i političara nema praktičnih znanja o današnjem stanju i problemima, pa bi se samo neke njihove primjedbe moglo uvažiti. Dosadašnji način definiranja nastavnog plana i programa dao je slabe rezultate, učenici su preopterećeni prevelikim brojem činjenica koje im nikada neće trebati u kasnijem životu. Zato podržavam ovaj pristup u kojem sadržaj reforme najvećim dijelom definiraju ljudi iz redova onih koji će je i provoditi.","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje."]
[8,"Hrvatski Crveni križ","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","Poštovani,\n \nHrvatski Crveni križ svojim djelovanjem potiče na razvoj osjećaja humanost i solidarnosti provodeći programe osvješćivanja različitih tema iz područja zdravlja dugi niz godina i još od vremena svog nastanka na ovim prostorima od 1878. godine. Ovim putem osvrnuli bi se na prijedlog Nacionalnog okvirnog kurikuluma općenito, s naglaskom na međupredmetnu teme Zdravlje i Građanski odgoj i obrazovanje.\n \nKoristimo priliku iskazati interes Hrvatskog Crvenog križa u pomoći i savjetovanju pri izradi kurikuluma, kako bi što kvalitetnije implementirali postojeći sadržaj i učinili ga dostupnijim učenicima kroz aktivnosti primjerenima za njihovu dob, što se posebno odnosi na edukaciju prve pomoći, dobrovoljno davanje krvi, ovisnosti i spolno prenosive bolesti.\n \nSuradnja između Hrvatskog Crvenog križa i obrazovnog sustava, kako u osnovnom tako i u srednjoškolskom obrazovanju moguća je kroz mnoga područja u kojima imamo iskustva i stručnog osoblja (Služba za zdravstvene i socijalne djelatnosti, Služba za spašavanje života i djelovanje u kriznim situacijama, Služba za rad s mladima i volonterima), s ciljem poticanja mladih na praktično, a ne samo teorijsko usvajanje humanih vrednota, razvoja empatije, pomaganja potrebitima, prihvaćanja različitosti, prevencije rizičnog ponašanja, očuvanja zdravlja i života kako ljudi, tako i njihovog okoliša.\n \nHrvatski Crveni križ u suradnji s Agencijom za odgoj i obrazovanje provodi programe predviđene Kurikulumom Građanskog odgoja i obrazovanja u osnovnim i srednjim školama.\nHrvatski Crveni križ sustavno radi na edukaciji nastavnika na Županijskim stručnim vijećima za Građanski odgoj, a naši volonteri provode edukacije temeljene na vršnjačkom pristupu u obrazovnim ustanovama.\n \nTeme koje se obrađuju obuhvaćaju slijedeća područja: humane vrednote i odgoj za humanost, istraživanje humanitarnog prava, razvijanje osjećaja solidarnosti, promicanje tolerancije i razvijanje kulture nenasilja i mira, prevencija trgovanja ljudima, poticanje na volontiranje i mogućnost uključivanja u volonterske aktivnosti Hrvatskog Crvenog križa. Teme su predviđene kurikulumom, s ishodima i preporučenom literaturom, a Hrvatski Crveni križ u mogućnosti je ponuditi i nove materijale koji su nastali zajedničkim radom nacionalnih društva.\n \nNamjera nam je i dalje razvijati programe koji su namijenjeni mladima kako bi kroz edukacije stekli nove kompetencije i na taj način ostvarili bolje rezultate u sustavu obrazovanja, a u konačnici i na tržištu rada. U novom Okvirnom prijedlogu kurikuluma ove su teme i dalje uključene u interdisciplinarnu provedbu Građanskog odgoja i obrazovanja te vam ovim putem nudimo pomoć u oblikovanju pojedinih materijala.\n \nHrvatski Crveni križ izražava interes da kroz svoju infrastrukturu (odmarališta Crvenog križa te budući Muzej i edukacijski centar Hrvatskog Crvenog križa u Zagrebu, Ulica Crvenog križa 14) još aktivnije sudjeluje provođenju programa izvan nastavnih aktivnosti.\n \n \nS poštovanjem,\n \nHrvatski Crveni križ","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje. \nObrazloženje: Zahvaljujemo na komentaru čiji se veći dio  ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave, već na ostale kurikulumske dokumente."]
[9,"Dean Kovač","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","Poštovani\nPrije \"državnog\" sektora radio sam u \"poslovnom\" sektoru gdje se daleko više cijeni inicijativa i uspješno rješavanje zadanih ciljeva. Između ostalog, sudjelovao sam u edukaciji prodajnog osoblja u više privatnih tvrtki. Inače sam magistar znanosti (ekonomija). Obzirom na osobno iskustvo u obrazovanju slažem se da puno toga treba mijenjati jer, za razliku od prirodnih znanosti, društvene znanosti su bitno zakinute u praktičnoj primjeni (edukaciji) znanja. Na primjer budući ekonomista ili pravnik nemaju mogućnost praktične nastave kao budući liječnici ili inženjeri. Također, vidimo rezultate reforme visokoškolskog obrazovanja - \"Bologna\", tj. velik nivo neadekvatnih kadrova koje proizvod takav sustav.\nSlažem se da su reforme nužne i treba ih što prije započeti. Slijede pitanja koja mogu poslužiti kao; dopustit ću si, smjernice:\nŠto želimo postići - koji kadrovi su nam potrebni - kakva zanimanja su potrebna društvu i gospodarstvu?\nDa li smo za promjene pripremili obrazovni kadar - za edukaciju i ocjenjivanje (što je jednako bitno kao edukacija)?\nDa li nova reforma predviđa konkurentnost radne snage proizašle iz obrazovanja (SSS - VSS)?\nDa li su uzeta u obzir istraživanja o kretanjima svjetskog gospodarstva tj. da li obrazujemo kadrove za održiva zanimanja (tu bih podsjetio na nekadašnju tekstilnu industriju - inžinjere tekstila)?\nDa li pripremamo kadrove za \"zanimanja budućnosti\", tj. poslove koji još nisu u fokusu ali se zna da će biti potrebni u budućnosti?\nKoje su potrebe hrvatskog gospodarstva (da ne ulažemo u obrazovanje kadrova koji nisu potrebni u našem gospodarstvu)?\nOvo su samo neka pitanja koja mogu poslužiti za osmišljavanje reformi kao baza za održivi razvoj ili rast. Apsolutno sam za to da se više fokusiramo na prirodne znanosti (osobito matematika), a manje na društvene znanosti jer sa njima naša radna snaga nije konkurentna na tržištu radne snage (npr. koliko smo konkurentni sa znanjem engleskog ili hrvatskog jezika na svjetskom tržištu). Naravno da reformu ne treba gledati na rok od 5 - 10 godina, ali postoje iskustva zemalja koje su se suočile sa ovim izazovom: Južna Koreja, Baltičke zemlje, ... Jednostavno su kroz reforme obrazovanje kreirale konkurentnu radnu snagu sa rastom proizvodnje i kvalitete usluga. Reforma mora biti jasno usmjerena i bazirati se na konkretnim analitičkim pokazateljima (numerički pokazatelji - broj obrazovanih, rokovi, rast proizvodnje, ...). Moguće je da reforma neće donijeti planirane rezultate u zadanom roku ali onda treba pristupiti analizi i korigirati odstupanja. Sve je bolje nego ne činiti ništa, a osobito činiti nešto bez zadanog cilja.\n\nHvala i pozdrav\n\nDean Kovač\n\n\n\n\n Ako nije dobro; korekcija programa","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje. \nObrazloženje: Komentar se većim dijelom ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave već na ostale kurikularne dokumente. Povezanost s gospodarstvom jasno je istaknuta u svim kurikularnim dokumentima, a posebice u Nacionalnom kurikulumu za strukovno obrazovanje. Određivanje generičkih kompetencija u Okviru nacionalnog kurikuluma daje osnovu za obrazovanje pojedinaca koji će moći odgovoriti na sve manje predvidive promjene na tržištu radne snage."]
[10,"Marina Gulin","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","Čvrsto sam uvjerena da je nužna korjenita reforma hrvatskog školstva, u interesu i za dobrobit svakog pojedinca u Hrvatskoj i ukupnog hrvatskog društva. Moja očekivanja od Cjelovite kurikularne reforme (CKR) bila su ogromna, a razočaranje „ishodom“ još je veće, neizmjerno je. \n1) Zanima me kako je zamišljena (KAKO JE MOGUĆA?) implementacija predstavljene CKR, koja je priča za sebe i nigdje se ne naslanja na postojeći sustav, u hrvatski sustav odgoja i obrazovanja? \nNavest ću samo neka OBILJEŽJA hrvatskog školstva, koja redovno posredno uočavam, a mislim da su ZNAČAJNA ZA REFORMU SUSTAVA:\n- U školama nema UPRAVLJANJA KVALITETOM RADA NASTAVNIKA, a tako, posljedično, ne može biti ni upravljanja procesima u provedbi djelatnosti. Što i koliko kvalitetno i predano će neki ravnatelj raditi ovisi samo i isključivo o njemu, njegovim sposobnostima, znanjima, vještinama i motivaciji. Čak i ako imamo idealnu osobu u ulozi ravnatelja, on nema alata za upravljanje kvalitetom rada zaposlenih: nema standarde kvalitete rada, nema mogućnost nagrađivanja kvalitetnog rada i sankcioniranja lošeg rada ili čak nanošenja štete. \n- KADROVI u školi su po svojim stečenim znanjima i vještinama, samostalnosti i odgovornosti u radu te motiviranosti za predani rad vrlo „šaroliki“, rade u vrlo različitim TEHNIČKIM I ORGANIZACIJSKIM UVJETIMA (sve u rasponu od mogućeg jednog do drugog ekstrema), u sustavu koji podjednako VREDNUJE kvalitetan rad i nerad;\n- PROGRAMI su PRETRPANI (suvišnim) informacijama i često NEUSKLAĐENI S RAZVOJNIM MOGUĆNOSTIMA djeteta. Samo jedan primjer,  očekuje se da djeca savladaju čitanje na početku prvog razreda, kad još veliki dio djece nema razvijene predispozicije za „nenasilno“ savladavanje analize i sinteze riječi i nemaju nikakve šanse da čitaju s razumijevanjem, a ubrzo zatim dobivaju zadatke iz matematike u obliku matematičkih priča. Dakle, djeca koja na tom uzrastu dobro računaju, a nisu savladala čitanje s razumijevanjem, nisu uspješna u matematici. Zar to nije apsurdno?!  Djecu se nepotrebno izlaže neugodnom iskustvu neuspješnosti, izaziva se otpor prema čitanju kao osnovnom alatu za upoznavanje MATERINJEG JEZIKA I UOPĆE ZA UČENJE, te otpor prema MATEMATICI koja je temelj za usvajanje mnogih znanja koja im znače samostalnost i sigurnost u budućnosti. Posredno, zbog tog iskustva i izazvanog otpora prema školskim aktivnostima, propušta se prilika glatkog i ugodnog usvajanja NAVIKA UČENJA, zapravo radnih navika. To je samo jedan od programskih apsurda, koji djecu čeka na samom ulasku u školu;\n-  ORGANIZACIJSKU KULTURU u školi mislim da bi se moglo opisati kao „ajd samo neka prođe, neka ide od nas, ne talasaj, pusti to, samo odradi, popuni formu, ne zamjeraj se nikome, nekima je ipak dobro ne zamjeriti se, ako se javi problem krivi su roditelji ili s djetetom nešto nije u redu, neka su samo papiri uredni, to je tako, …“.\nZAKLJUČAK: Čak i da je Cjelovita kurikularna reforma idealno zamišljena i pripremljena (sadržajno, metodički, metodološki, …), NIJE MOGUĆE OČEKIVATI USPJEŠNU IMPLEMENTACIJU u sustav odgoja i obrazovanja BEZ prethodno odrađenih organizacijskih priprema, u prvom redu uspostavljanja UPRAVLJANJA KVALITETOM RADA U ŠKOLI. Tek uz neku ujednačenu zadovoljavajuću razinu kvalitete rada u hrvatskim školama, moguće je uvidjeti stvarne sadržajne manjkavosti programa pojedinih predmeta, te tada pristupiti opravdanim izmjenama uvažavajući razvojne mogućnosti djece, potrebe, znanstvene spoznaje i pozitivnu praksu. Grube manjkavosti koje se vide u provedbi, moguće je i potrebno rješavati u koracima. Programe i rad u školi treba kontinuirano unaprjeđivati analizirajući aktualno stanje i prateći stvarne potrebe, te uvažavajući razvoj znanosti i dokaze prakse. Mijenjati programe tek tako, prema inspiraciji, neozbiljno je, neodgovorno i neprofesionalno. \n2) Smatram da Cjelovita kurikularna reforma ima dva velika NEDOSTATKA, koja bi, ako bi reforma zaživjela, mogla nanijeti štetu pojedincima i hrvatskom društvu u cjelini. To su:\na) SLOBODA NASTAVNIKA u kreiranju sadržaja i prevelika MOGUĆNOST IZBORA UČENIKA koje će predmete učiti znači GUBITAK SUSTAVNOSTI U OBRAZOVANJU. Zamislite sve moguće izbore učenika, ovisne o njihovim sposobnostima, interesima, ponuđenim mogućnostima, liniji manjeg otpora i sl., u razredima u kojima nastavnici kreiraju sadržaje ovisno o svojim sposobnostima, znanjima, vještinama, odgovornosti, raspoloženju i sl., u školi u kojoj upravljanje bez alata upravljanja ovisi o osobnosti ravnatelja, i još nekim vanjskim čimbenicima koji mogu determinirati situaciju. Jedini mogući rezultat „slobode nastavnika“ i „slobode učenika u izboru“ može biti KAOS. Spremnost mlade osobe nakon obrazovanja za konkurentno sudjelovanje na tržištu rada i  produktivan rad, što bi trebao biti krajnji rezultat obrazovanja, u takvim uvjetima mogao bi biti jedino rezultat slučajnosti.\nb) SVJETONAZORSKOJ OBOJENOSTI, neoliberalnoj ili bilo kojoj drugoj, nije mjesto u školi. Škola treba biti svima jednako ugodna i prema svima jednako otvorena. Svjetonazorskom odgoju je mjesto u obitelji, a škola ima veliki prostor za odgoj u općim ljudskim vrijednostima, moralnim, etičkim, radnim … Inzistiranje na svjetonazorskoj obojenosti kurikula, s bilo koje strane, potencira nasilnu ideološku polarizaciju hrvatskog društva, u kojem su potpuno bijela ili crna boja rijetke, ljudi su većinom na nekoj nijansi sive, o pojedinom pitanju ovisi na kojem su dijelu kontinuuma. \n3) LICENCIRANJE učitelja nema smisla. Učitelji se obrazuju na javnim visokoškolskim ustanovama i zapošljavaju u javnim školama. Ne razumijem, koja bi bila svrha licenciranja učitelja? Cjeloživotno obrazovanje ili stručno usavršavanje može se provoditi i bez licenciranja. Uostalom, bilo bi dobro pogledati prakse postojećih strukovnih komora, jedina ozbiljnija promjena koju su postigle jest paralelni biznis educiranja, koji je više u interesu pojedinih interesnih skupina negoli u javnom interesu.\n4) Iz predstavljenog opširnog materijala Cjelovite kurikularne reforme teško je razabrati KAKO BI  TO SUSTAV STVORIO OKRUŽENJE (u realnosti, u PRAKSI) koje bi mladim osobama omogućavalo da razvijaju svoje potencijale, učio ih rješavanju problema, poduzetnosti, donošenju odluka, kreativnom radu i kritičkom mišljenju, osposobio ih za nastavak školovanja i rad. Kako bi ih poučio da uvažavaju druge i aktivno sudjeluju u zajednici kad TEMELJNI DOKUMENTI KURIKULNE REFORME IGNORIRAJU DOSADAŠNJE POSTOJANJE SUSTAVA OBRAZOVANJA I GRADE NOVI SUSTAV KAO DA GA GRADE NA PUSTOJ PLANETI? Osim što se u medije šalju poruke „rasteretiti učenike“ i sl., nigdje se ne vidi KAKO bi to sustav rješavao goruće probleme hrvatskog školstva. Kako je moguće svrsishodno reformirati sustav obrazovanja a da se pri tom ne polazi od analize stvarnog stanja, da se ne gradi na dobrim postojećim uporištima i rješava slabosti i probleme? BESMISLENO I DRUŠTVENO NEODGOVORNO je započeti reformu obrazovnog sustava koja NE POLAZI OD POSTOJEĆE PRAKSE, unaprjeđujući učinkovitost (usmjerenost optimalnom funkcioniranju) i poboljšavajući uspješnost sustava, uvažavajući potrebe i specifičnosti okruženja, zajednice, pri tom KORISTEĆI RJEŠENJA koja su znanstvenim spoznajama opravdana, a U PRAKSI PROVJERENA I DOKAZANA. To može biti vrlo skup i za hrvatsko društvo štetan eksperiment, kako za one koji bi bili uključeni u eksperimentalnu provedbu, tako i za sve druge koji bi dugo čekali na reformu obrazovnog sustava, koja je doista prijeko potrebna, ali OVDJE i SADA i s obzirom na stvarne goruće POTREBE. \nS poštovanjem,\nMarina Gulin\npsiholog, zaposlena u javnom zdravstvu","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje. \nObrazloženje: Komentar se većim dijelom ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave već na ostale kurikularne dokumente. Većina problema koje ističete bila je i povod izrade kurikularnih dokumenata. Cjelovita kurikularna reforma dio je Strategije obrazovanja, znanosti i tehnologije (2014.) koja osim ovog cilja ima još sedam ciljeva u području Ranog i predškolskog, osnovnoškolskog i srednjoškolskog odgoja i obrazovanja. Strategiju je usvojio Hrvatski Sabor."]
[11,"Marija Cvelbar","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","Marija Cvelbar, prof. kemije u mirovini s radnim iskustvom u srednjoj školi \n\nKako riječ ISHOD nisam u svom radnom vijeku upotrebljavala, pogledala sam u „Rječnik razlika između hrvatskog i srpskog jezika“ od Vladimira Brodnjaka; na 184.str. pročitala - to je srpski izraz za hrvatske riječi: izlaz, posljedica, rezultat.... \nPredlažem da poštedite nove generacije nastavnika od uporabe te riječi u obrazovanju, kao i da uvedete riječ kurikul ili uputnik. \nSmatram da bi eksperimentalna primjena kurikularne  reforme u sadašnjem obliku bio jedan neuspjeli i zato u svakom pogledu skupi eksperiment iz više razloga. Ovdje navodim samo neke:\n- metodologija izrade predmetnih kurikula i kao posljedicno njihova forma veliki su eksperiment s upitnim rezultatima,\n- nastavni kadar nije osposobljen i motiviran za rad koji se ovdje pretpostavlja,\n- mi kao društvo zbog materijalnih razloga nismo spremni\n- nedovoljno definirani nastavni sadržaji i prevelika sloboda u izboru istih,\n- državni ispiti ne dopuštaju skretanja kojih bi bilo, \n- preveliki broj dokumenata za nastavnike,\n- prevelik broj međupredmetnih tema,\n- potrebno osigurati izbornost kod svjetonazorskih tema (zdravstveni odgoj),\n- opisno ocjenjivanje provedivo samo djelomično i bilo bi na štetu usvojenosti gradiva,\n- zbog navedenog nemoguće izraditi jedinstvene nastavne udžbenike, radne bilježnice...\n \nOsvrnut ću se na problem s kemijom. Iako je elementarno poznavanje kemije važno u osobnom životu i društvenom pogledu, ljudi većinom jako malo znaju i primjenjuju to znanje u životu. Zašto je to tako?  Smatram da odgovor leži u učenju kemije prvo u osmogodišnjoj školi u kojoj bi se trebali uvoditi sadržaji kroz prirodu i društvo od interesa u svakodnevnom životu na odgovarajući način izbjegavajući šablonsko učenje.\n \nNastavne sadržaje svih predmeta pa tako i kemije potrebno je kvantitativno smanjiti i stvoriti prostor za kvalitativne promjene, a to su razvijanje sposobnosti apstraktnog mišljena i problemski orijentirana nastava, dok su izvori za reproduktivno znanje danas pristupačni svima.\nIz novih prijedloga kurikula zaključujem da su i dalje pretrpani i da bi se ta velika pogreška \nmogla ponoviti.\nSpominjem i jednu primjedbu u vezi međupredmetnih kurikula s kojom se slažem, a ta je da je međupredmetnost vrlo bliska bespredmetnosti.","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje. \nObrazloženje: Komentar se većim dijelom ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave već na ostale kurikularne dokumente koji će tek biti predmetom javnog savjetovanja. Termini „ishod učenja“ i „odgojno-obrazovni ishodi“ dio su stručne i znanstvene terminologije. Osposobljavanje odgojno-obrazovnih radnika osnovni je preduvjet svakog pokušaja promjene sustava odgoja i obrazovanja."]
[12,"Juraj Račić","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","U javnoj raspravi trenutno se nalazi samo; Prijedlog okvira nacionalnog kurikuluma i pitanje je hoće li iako je najavljena biti i javna rasprava o pojedinim oredmetnim kurikulima, stoga ću ovdje dati i osvrt na neke predmetne kurikule.\n\n1) Planiranje uvođenja eksperimentalne faze\nNelogično i neozbiljno je uvesti nešto kao eksperiment u škole, a da nisu usvojeni ni raspravljeni s iznesenim primjedbama u stručnoj i javnoj raspravi ni Nacionalni kurikulum, a ni predmetni kurikuli. mišljenja sam kako je bolje pričekati dok ne završe sve javne rasprave i dok se ne donesu konačni kurikuli.\n\n2) Podupiranje linije manjeg otpora i manjak domoljublja\nAko se pogleda prijedlog kurikula Hrvatskoga jezika iz obvezatne lektira izbačeni su neki naslovi koji su temelj nacionalne kniževnosti. U prijedlog popisa lektire dodani su neki autori koje nitko priseban ne bi čitao od Štulića do Tomića, s tim da je potanji Tomić i prolijevičarski pisac koji sve one koji ne misle kao on naziva nazadnima. Učenicima se daje mogućnost izbora što će čitati od ponuđenih naslova za pojedini razred te se može postaviti pitanje hoće li većina nametnuti svpj izbor nametnuti manjini u razredu.\n\n3) Manjak domoljublja i žal za Jugoslavijom\nNajbolji primjer za ovo je naslov teme prema prijedlogu kurikula za Povijest,osmog razreda stoji naslov: Drugi svjetski rat na području Jugoslavije. Zašto ne na području Hrvatske? Želi li se ponovno uvesti obveza znanja svih ofenziva na teritoriju Kraljevine Jugoslavije? Zbog čega se izbjegava učiti o NDH legitimnoj državi Hrvatskog naroda koja je ukaljana zločinima koje treba spomenuti, ali i o osvetničkom pokolju na Bleiburgu.\n\n3) Prevelika sloboda u izboru nastavnog sadržaja\nUčenicima i profesorima se daje mogućnost izbora što će učiti, stoga se može postaviti pitanje hoće li isto vrijediti ocijena recimo iz Hrvatskog u školi A i školi B, ako se u školi A obradi recimo 5% više gradiva. \nJučer u emisiji Otvoreno gosp, Jukić kaže kako će se prema prijedlogu u 3 i 4 razredu Opće gimnazije moći birati  što će i koliko slušati tj. što žele više slušati. To može ostati ali onda treba tim učenicima koji zbog lakšeg prolaza ne odaberu recimo kemiju i biologiju, zabraniti da iste prijavljuju na maturi te da se prijavljuju na fakultete koji traže ove predmete-\n\nNa kraju smatram kako je i sadašnje školstvo dobro, ali da treba izbaciti uplitanje roditelja u obrazovanje u smislu da prijete učiteljima ukoliko im dijete ne bude odlikaš, Roditelj bi trebao biti podupiratelj djeci i profesorima. Treba smanjiti inflaciju odlikaša jer nelogično je da ima 90% odlikaša a prije 20-ak godina ih je bilo 10%. Kurikularna reforma neće uspjeti ako ponovno bude 90% odlikaša.","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje. \nObrazloženje: Komentar se većim dijelom ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave već na ostale kurikularne dokumente koji će tek biti predmetom javnog savjetovanja, provedbe ostalih dionica Cjelovite kurikularne reforme te na sastav radnih tijela u okviru Cjelovite kurikularne reforme."]
[13,"Antun Gugić","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","Tko je gospodin Jokić da bi mu se povjerio ovako važan zadatak sa tako dalekosežnim posljedicama. Reforma nije sama sebi svrhom i zbog toga prije nego se provede duboka analiza prednosti i nedostataka dosadašnjeg sustava školovanja ne treba pristupiti promjenama.","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje."]
[14,"Stjepan Ratajec","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","Moje glavne primjedbe u kurikularnoj reformi su sljedeće:\n1) Pretjerana liberalizacija u obrazovanju\nUčenicima se u završnim razredima srednje škole daje preveliki izbor koje će predmete učiti, što je samo po sebi apsurdno i štetno za školstvo jer daje mogućnost djeci da izbjegnu potrebna osnovna znanja iz predmeta koji su ključni za naš gospodarski napredak. Time sustav obrazovanja nazaduje jer se pogoduje staroj popularnoj metodi pružanja linije manjeg otpora. Susjedne zemlje: Njemačka, Austrija, Danska upravo su u tome najviše pogriješile kad su provodile svoju reformu školstva te zbog toga imaju problem manjka inženjera u prirodnim znanostima. Umjesto da naučimo nešto od njihovih pogrešaka, mi jednako srljamo u iste. Isto se tako  zanemaruju  temeljna znanja koja bi svaki čovjek trebao imati, neovisno o svom daljnjem izboru prirodnog ili humanističkog područja studiranja. \nOmjer prirodne grupe predmeta također nije u srednjim školama dobro raspoređen jer se ne vodi dovoljno računa o tome da se učenik na kraju srednjoškolskog obrazovanja može ipak predomisliti i krenuti u drugom smjeru. U tom slučaju najviše gubi prirodoslovna grupa predmeta kao što su fizika, kemija, biologija i matematika jer je u 3. i pogotovo u 4.r. kod škola koje su više orijentirane prema humanističkom području previše smanjen njihov broj sati što rezultira nedovoljnim i neadekvatnim znanjem kod upisa na fakultete prirodnih znanosti. \n\n2) Jednoobraznost i pristranost\nU sastavu glavnoga tijela za organizaciju kurikularne reforme nema osobe s Instituta za prirodna istraživanja, već tri osobe s Instituta za društvena istraživanja koji podržava Good inicijativu čije su udruge liberalno – ljevičarskog svjetonazora. Time se širom otvaraju vrata civilnim udrugama da preodgajaju našu djecu nametajući im neoliberalne vrijednosti koje su u suprotnosti sa tradicionalnim općeljudskim, obiteljskim vrijednostima koje su dio bića hrvatskog naroda i na kojima se temelji zdravo i humano društvo. Dakle, radi se o nametanju neoliberalnog svjetonazora u međupredmetnim temama Zdravlje i Građanski odgoj, što se već pokušavalo puno puta, uopće ne vodeći računa o pravima roditelja da slobodno odlučuju o odgoju svoje djece.\nDakle, ekspertna radna skupina trebala bi se proširiti stručnjacima različitih struka i svjetonazora koji nisu svi istog mišljenja u provedbi reforme. Konkretno ovdje mislim na pojedine akademike koji su dokazani i priznati eksperti u svom području, a namjerno su zapostavljeni samo zato jer se nisu složili sa predloženim konceptom reforme te su nudili svoje prijedloge koji su a priori odbijeni.  \n\n3) Ne vodi se dovoljno računa o suradnji s roditeljima koja treba biti jedna od polazišnih točaka kurikuluma upravo zbog odgojne dimenzije škole koja mora uzeti u obzir važnu činjenicu da su roditelji najvažniji subjekti u odgoju svoje djece.\n\n4) Treba uključiti sljedeće vrijednosti kojih nema: domoljublje (hrvatski nacionalni identitet), etičnost i moralnost te vrijednost obitelji koja se u kurikulumu spominje više usputno, umjesto da ona bude centar i baza cjelokupnog nacionalnog razvoja. Bez zdrave obitelji nema ni gospodarskog napretka.\n\n5) Prevelika autonomija u izboru sadržaja dana nastavnicima i školama rezultirala bi velikim razlikama u znanju i osposobljenosti učenika\n\n6) Predmetni kurikulumi ne navode teme i ključne pojmove, već samo opisne odgojno-obrazovne ishode što daje svemu tome karakter preopćenitosti. Time je širom otvoren put za različita shvaćanja istih, što će dovesti do još veće neujednačenosti u obrazovnom sustavu.\n\n7) Nije dobro što se u početne razrede uvodi samo opisno ocjenjivanje jer to pogoduje neozbiljnom pristupu učenju, apstraktnosti i općenitosti što u obrazovanju treba svakako izbjegavati. Taj pristup se je već  u Hrvatskoj kao i u drugim zemljama pokazao neučinkovitim. Trebalo bi više poraditi na kvalitetnoj usklađenosti kriterija u ocjenjivanju, nego pribjegavati ovakvim općenitim i neodređenim metodama koje štete i učenicima i roditeljima.\n\n8) Preveliki je broj preopširnih dokumenata kojih bi se nastavnici istodobno trebali držati.\n\n9) Treba izraditi kurikulum sata razrednika.\n\n10) Eksperimentalnu provedbu treba odgoditi dok se ne uvaže rezultati stručne rasprave.\n\n11) Cijela kurikularna reforma nije napravljena na temelju analize stanja u obrazovanju jer se nisu provodila nikakva značajnija i temeljita istraživanja u našim školama i ne vodi se dovoljno računa o postojećoj financijskoj situaciji za koju su mnogi od ovih nacrta i projekata jednostavno neostvarivi.","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje. \nObrazloženje: Komentar se većim dijelom ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave već na ostale kurikularne dokumente koji će tek biti predmetom javnog savjetovanja, provedbe ostalih dionica Cjelovite kurikularne reforme te na sastav radnih tijela u okviru Cjelovite kurikularne reforme.\nAd 3) Suradnja s roditeljima je od iznimne važnosti za odgojno-obrazovni proces i ostvarivanje ishoda. Navedeno je jasno naglašeno uvrštavanjem ovih elemenata u sljedeće dijelove Okvira nacionalnog kurikuluma:\nNAČELA ORGANIZACIJE\nc.  Poticanje neposredne uključenosti i suradnje s roditeljima, lokalnom i širom zajednicom s ciljem unaprjeđivanja i obogaćivanja iskustava učenja.\nNAČELA UČENJA I POUČAVANJA\nc. koje potiču suradnju s obitelji, lokalnom i širom zajednicom s ciljem unaprjeđivanja i obogaćivanja iskustava učenja.\nAd 4) Osam vrijednosti istaknutih u Okviru nacionalnog kurikuluma treba promatrati u holističkoj perspektivi te one kao takve čine osnovu domoljublja, hrvatskog nacionalnog identiteta, obiteljskih vrijednosti te etičnosti i moralnosti. Elementi hrvatskog nacionalnog identiteta, domoljublja…osim u Okviru nacionalnog kurikuluma svoje mjesto nalaze i u ostalim kurikularnim dokumentima."]
[15,"Vladimir Paar","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","Akademik Andrej Dujella , redoviti profesor\nPMF, Matematički odsjek \nredoviti član HAZU, Razred za matematičke, fizičke i kemijske znanosti\ne-mail: duje@math.hr\n\nRecenzija prijedloga nacionalnog kurikula nastavnog  predmeta matematika\n\nPrijedlog kurikula (uputnika) iz matematike čini ogroman materijal od oko 300 stranica. Dodatnu poteškoću u kvalitetnom i sustavnom pregledu materijala predstavljalo mi je i to što je prvoj verziji veći dio dokumenta bio nepretraživ. Pohvalno je što su nadležni reagirali, te ispravili ovaj propust i naknadno postavili drugu pretraživu verziju dokumenta (nisam detaljno uspoređivao, ali ipak bih napomenuo da je prvi imao 305 stranica, dok drugi ima 291 stranicu – na prvi pogled razlika je uglavnom u formatiranju teksta, no uočio sam i neke manje razlike u pismima s izdvojenim mišljenjima).\nMislim da su članovi radne skupine za matematiku korektno obavili svoje zadatke i ispunili tablice s ishodima i razinama usvojenosti, i za razrednu i predmetnu nastavu u osnovnoj školi, te 8 različitih programa za srednje škole. Koliko sam uspio shvatiti, svi ti zadatci i struktura materijala radnoj skupini su bili zadani od njima „nadređenih“ skupina (prvenstveno ekspertne radne skupine, u kojoj nije bilo matematičara). Materijal je jako teško pratiti i analizirati. Rasprava (i stručna i javna), pa i ova recenzija, bile bi znatno kvalitetnije da su radne skupine dopunile dokumente s jasnim navođenjem podataka što se točno mijenja (dodaje, izbacuje, premješta) u odnosu na postojeći nastavni plan i program, s kratkim obrazloženjem zašto se promjena predlaže.  Posebno je teško pratiti srednjoškolske programe, jer su programi složeni po broju sati, a ne po tipu škole i programa (primjerice satnica 3+3+3+3 pokriva veći broj vrlo raznorodnih gimnazijskih i strukovnih programa, kojima je ovdje ponuđen jedinstveni program iz matematike). Nije jasno ni je li radna skupina za matematiku razmatrala pitanje po kojem od ovih programa bi se odvijala izborna nastava iz matematike u općim gimnazijama. Ostaje sasvim otvoreno i vrlo važno pitanje koji će se od ovih programa tražiti na državnoj maturi za višu, a koji za nižu razinu. \nMoja glavna primjedba tiče se vremenskog slijeda aktivnosti vezanih uz ovu reformu. Mislim da je najprije trebalo raspraviti dokumente i prijedloge ekspertne radne skupine, a tek nakon što bi se ti prijedlozi prihvatitili, mijenjali ili odbacili, moglo se ići u pripremu materijala za pojedine nastavne predmete. Vjerujem da bi i zadatke koji bi na taj način proizašli članovi radne skupine za matematiku obavili jednako korektno, ali bi time njihov veliki trud bio svrsishodniji. \nNavest će neke teme koje mislim da je trebalo pažljivo raspraviti prije kretanja u pisanje materijala za pojedine nastavne predmete, a posebice za matematiku. \nOvi materijali donose novost u vidu 4 razine usvojenosti: zadovoljavajuća, dobra, vrlo dobra i iznimna. Ta novost je zadatak radne skupine na matematiku svela prvenstveno na ispunjavanje beskrajnih tablica, te „izmišljanje“ nekoliko naizgled različitih fraza ta jednu te istu nastavnu temu (ishod). Ovo nikako nije zamjerka radnoj skupini za matematiku – ne vjerujem da bi netko drugi taj zadatak bitno bolje obavio – već svrsi implementacije ovog zadatka, bez da nigdje prije nije ozbiljno raspravljena njegova svrha i značenje. Naravno da bi se u ovako opsežnim tablicama mogla naći poneka nepreciznost ili nekonzistentnost. Na primjer, nije jasno po čemu je neka „vrlo dobra“ razina usvojenosti bolja od odgovarajuće „dobre“, jer ponekad mjere neusporedive ishode. Dio tih primjedaba možda bi otpao kad bismo razumjeli što te razine znače (koju će ocjenu dobiti učenik koji je zadovoljio „vrlo dobru“, a nije zadovoljio „dobru“ razinu, i koja je uopće veza razina s ocjenama ili s bilo čim drugim na što smo u dosadašnjoj školskoj praksi navikli).  \nOčekivao sam da će predloženom reformom školstva nazvanom Cjelovita kurikularna reforma biti ponuđena rješenja za neke od glavnih problema hrvatskog školstva, a prvenstveno za preopterećenost učenika vrlo velikim brojem nastavnih predmeta (do 17 predmeta u općim gimnazijama). Nažalost, u prijedlogu reforme ne vidim nikakvog pomaka u rješavanju tog problema. Jasno mi je da problem nije jednostavan, i da bi prijedlozi mogućih rješenja izazvali različite otpore, ali bez pokušaja rješavanja glavnih problema, mislim da reforma nema smisla i da je bolje sačekati da se pojavi grupa ljudi koja će biti spremna uhvatiti se s tim u koštac. Dodatno je razočaranje da se čak ni predloženo uvođenje izbornih modula u gimnazijske programe nije iskoristilo za smanjenje broja obaveznih predmeta barem u trećem i četvrtom razredu. Štoviše, ova predložena novost još dodatno povećava broj predmeta sa satnicom od 1 sata tjedno. Vrlo je upitno koliko se sadržaja može ozbiljno obraditi uz takvu malu satnicu, ali je jasno da i ti predmeti s malom satnicom bitno opterećuju učenike. Kao što sam već napomenuo, preveliki broj nastavnih predmeta smatram jednim od glavnih problema trenutnog nastavnog programa. Taj se problem posebno negativno odražava na učenički uspjeh u savladavanju gradiva iz matematike. Gradivo iz matematike je zahtjevno i traži veliki angažman učenika. Uz ostale razloge, taj angažman je često nedostatan i zbog vremena koje učenici moraju utrošiti za izvršavanje obaveza iz brojnih drugih predmeta. Iako je satnica matematike veća od većine ostalih predmeta, nastavni i izvannastavni angažman učenika ne odgovara satnicama predmeta, već im sam sustav ocjenjivanja sugerira da su svi predmeti jednako važni. Uvođenje izbornih modula otvara mogućnost za povećanje satnice iz matematike za učenike zainteresirane za STEM područje, no upitno je hoće li se to moći realizirati u gimnazijama s manjim brojem učenika, zbog uvjeta od barem 10 učenika po modulu. Nažalost, izostala je kvalitetna analiza i procjena efekata uvođenja izbornih modula u gimnazije.\nMatematičko područje kurikula organizirano je u pet domena: Brojevi, Algebra i funkcije, Oblik i prostor, Mjerenje, Poda(t)ci, statistika i vjerojatnost. Nisam siguran da je svrhovito imati 5 identičnih domena kroz svih 13 godina školovanja. Primjerice, u naslovu domene Algebra i funkcije nalaze se dva pojma koji ne dolaze zajedno u nikakvoj ozbiljnoj podjeli matematike. Dodao bih ovome da proučavanja funkcija gotovo da ni nema u osnovnoj školi (pogotovo ne u razrednoj nastavi), pa mislim da se funkcije ne bi trebale pojavljivati u naslovu neke od domena za osnovnu školu. S druge strane, to može biti posebna domena za srednju školu. Ne znam zašto se izbjegava naziv Geometrija te umjesto njega uvodi Oblik i prostor. Mjerenje kao posebna domena vjerojatno ima smisla u osnovnoj školi (pogotovo u razrednoj nastavi), ali mislim to ne bi trebala biti posebna domena unutar matematike u srednjoj školi (ti sadržaji prirodno spadaju većim dijelom pod Geometriju, a manjim pod Funkcije ili Podatke). \nU postojećem nastavnom planu i nastavnoj praksi iz nastave matematike mislim da nedostaje dovoljno vremena za vježbanje i ponavljanje. To je matematici puno važnije nego većini ostalih predmeta naročito zbog povezanosti gradiva i nemogućnosti svladavanja novog gradiva ako postoje „rupe“ u razumijevanju prethodnog. Problem „trčanja“ kroz gradivo započinje već od 5. razreda osnovne škole, i bilo bi jako važno taj razred barem malo rasteretiti. Koliko mogu primjetiti, 5. razred nije rasterećen, dapače, dodana je opsežna tema skupovi (je li to nužno u osnovnoj školi, posebice već u 5. razredu?), računanje s potencijama broja 10, te dosta novih geometrijskih sadržaja. I u narednim razredima, dojam je da ima više dodanog, nego izbačenog gradiva. Pojmove koji se samo spominju, a ne obrađuju sustavno (primjerice deltoid, vitoper i sl.) trebalo bi izostaviti. \nRadne skupine nisu dale nikakav prijedlog kronološkog slijeda navednih tema. Čini se da se to u potpunosti prepušta nastavnicima, što mislim da nije dobro. U redu je da se nastavnicima ostavlja određena sloboda, ali mislim da će im ovo prije biti vrlo veliko dodatno opterećenje, nego pomoć u radu. Sloboda bi se po mom mišljenju trebala prvenstveno ogledati u izboru tema i vremena za ponavljanje gradiva, a da bi se to omogućilo, potrebno je u satnici ostaviti dovoljno vremena za tu aktivnost. Redoslijed obrade gradiva trebala bi predložiti radna skupina za matematiku. Vjerujem da je radna skupina neki nacrt tog redoslijeda i napravila, jer bez toga teško da je bilo moguće realistično popuniti tablice, ali ne razumijem razloge (osim valjda naputka „odozgo“) da se to nije i objavilo. Mislim da je to puno korisnije i potrebnije od 4 razine usvojenosti. \nPozitivnom stranom dokumenata smatram navođenje, često vrlo kvalitetnih, odvojenih mišljenja. Mislim da je to novost u dokumenatima ovakvog tipa koju svakako pozdravljam.\nZaključak:\nSmatram da je vremenski slijed aktivnosti vezanih uz ovu reformu pogrešan. Mislim da  najprije treba raspraviti prijedloge ekspertne radne skupine, a tek nakon što se ti prijedlozi rasprave, i eventualno u nekoj formi usvoje, trebalo bi pristupiti pisanju detaljnih dokumenata za pojedine nastavne predmete. Ovisno o rezultatima te rasprave, predloženi materijal radne skupine iz matematike mogao bi se više ili manje iskoristiti kao jedna od podloga za prijedlog kurikula iz nastavnog predmeta matematika, a koji bi onda zahtijevao posebnu raspravu odvojenu od prethodno raspravljenih općih i načelnih pitanja koji se ne tiču specifično nastavnog predmeta matematika. Prijedlog novog kurikula nužno mora sadržavati jasne podatke o tome što se točno mijenja u odnosu na postojeći nastavni plan i program, uz obrazloženje zašto se promjena predlaže.\nU Zagrebu, 21. ožujka 2016.\n\n      Akademik Andrej Dujella","Nije prihvaćen","1) Prijedlog je primljen na znanje. \nObrazloženje: Dio komentara ne odnosi se na dokument koji je predmetom javne rasprave već na prijedlog kurikuluma nastavnoga predmeta Matematika.\n2) Prijedlog se ne prihvaća. \nObrazloženje: Komentar koji se odnosi na smanjenje broja nastavnih predmeta nije prihvaćen jer u prvoj dionici kurikularne reforme nisu planirane promjene broja nastavnih predmeta."]
[16,"Vladimir Paar","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA",{"$cut":{"chars":19920,"head":"Akademik Stanko Popović\nRedoviti profesor u trajnom zvanju, Professor emeritus,\nFizički odsjek, Prirodoslovno-matematički fakultet, Sveučilište u Zagrebu;\nRedoviti član Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti, \nRazred za matematičke, fizičke i kemijske znanosti\ne-pošta   spopovic@phy.hr\n25. travnja 2016.\n\n\nRecenzija prijedloga Cjelovite kurikularne reforme i nacionalnih kurikuluma nastavnih predmeta fizika i kemija\nMetodološki promašaji, neusustavljeno nazivlje, ubrzana reforma, opasan pokus\n\nImam moralnu obvezu osvrnuti se na dokumente Cjelovite kurikularne reforme te na nacionalne kurikulume nastavnih predmeta fizika i kemija i to kao dugogodišnji profesor fizike na Sveučilištu u Zagrebu (a i na gimnaziji), kao voditelj povjerenstva za izradu Hrvatskoga nacionalnoga obrazovnoga standarda i Nastavnoga plana i programa za fiziku koji je uveden u osnovne škole 2006. (još uvijek važećega programa u osnovnoj školi), te kao osoba koja je sudjelovala u svim aktivnostima HAZU glede obrazovanja posljednjih petnaestak godina.\n\n Kratak osvrt na Cjelovitu kurikularnu reformu\n\nStručnim radnim skupinama (SRS) ostavljeno je nedovoljno vremena (nekoliko mjeseci) za osmišljavanje predmetnih kurikula (ne: kurikuluma!). To je iznimno složen zadatak za pojedinu SRS. Nakon objave nacrta pojedinoga dokumenta mora slijediti javna rasprava, usklađivanje, testiranje u školama, donošenje, stupanje na snagu te konačno uvođenje u sustav. Konačni rezultat morao bi biti izvrstan; to zahtijeva i nekoliko godina rada. Ubrzani rad unaprijed je osuđen na neuspjeh.\nSmatram da se sveobuhvatno unaprjeđenje hrvatskoga školstva ne može ostvariti na osnovi Strategije obrazovanja, znanosti i tehnologije iz 2014. Vizija kako osuvremeniti cjelovito hrvatsko školstvo sadržana je u dokumentu Hrvatsko školstvo u funkciji razvoja gospodarstva i društva, čiji su urednici Vladimir Paar i Nevio Šetić, a nakladnik Hrvatski pedagoško-književni zbor, 2015. U osmišljavanju toga dokumenta sudjelovalo je 150 kompetentnih stručnjaka. Dokument se osniva na stajalištima HAZU i hrvatskih sveučilišta tijekom posljednjih 15 godina, s posebnim osvrtom na Hrvatski nacionalni obrazovni standard (HNOS) te Nastavni plan i program (NPiP) uveden u osnovne škole 2006. Na osmišljavanju HNOS-a i NPiP-a aktivno je sudjelovalo 440 učitelja, nastavnika i profesora. HNOS sadrži cjelovite predmetne kurikule koje bi sada trebalo uskladiti prema iskustvu u njihovoj desetogodišnjoj primjeni. Stoga nije potrebno opet stvarati predmetne kurikule, kao da HNOS, najvažniji i najbolji projekt ostvaren u obrazovanju u RH, uopće ne postoji.\nNažalost, HNOS i odgovarajući NPiP za srednje škole nije ostvaren zbog promjene politike MZOŠ-a slijedom još nerazjašnjenih razloga.\nNasuprot tomu, Strategija se u znatnoj mjeri oslanja na Nacionalni okvirni kurikulum (NOK, ili ONK). Na temelju niza skupova i pratećih zbornika u organizaciji HAZU i sveučilišta u RH, Predsjedništvo HAZU je zaključilo da NOK nije prihvatljiv ni u svom općem ni u posebnom dijelu, nije u skladu s preporukama HAZU o cjelovitom pristupu preobrazbi obrazovanja te temeljem toga dokumenta nije moguće započeti sustavnu preobrazbu školstva. Suprotno stavovima HAZU, u Strategiji se navodi: „NOK predstavlja dokument koji može poslužiti kao osnova povezivanja pojedinih sastavnica sustava odgoja i obrazovanja u međusobno povezanu cjelinu.“ Problematično je uvođenje odgojno-obrazovnih ciklusa u NOK-u, a nije definirano kada učenici trebaju usvojiti predviđena znanja tijekom zadanoga ciklusa. U Strategiji se ipak navodi da bi NOK trebalo „inovirati i osuvremeniti kao početni korak cjelovite reforme“, jer su autori očito bili svjesni nedostataka NOK-a. Uz takav pristup, cjelovita preobrazba obrazovanja provodila bi se ab ovo, kao da prije NOK-a i Strategije nije učinjeno ništa.\n   Strategija bi se trebala ostvariti s pomoću nekoliko stotina mjera. Samo u dijelu Strategije Rani i predškolski, osnovnoškolski i srednjoškolski odgoj i obrazovanje ima ih 170. Tko će provoditi tolike mjere i povezati ih u koherentnu cjelinu? Zar će te mjere unaprijediti škol"}},"Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje. \nObrazloženje: Komentar se većim dijelom ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave već na ostale kurikularne dokumente koji će tek biti predmetom javnog savjetovanja, provedbe ostalih dionica Cjelovite kurikularne reforme te na sastav radnih tijela u okviru Cjelovite kurikularne reforme."]
[17,"Vladimir Paar","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","Akademik Vladimir Bermanec\nHAZU\nvladimir.bermanec@public.carnet.hr\n\nDANAŠNJI PROBLEMI IZ PRAKSE\nKalavost se objašnjava na piritu.\nKremeno rožnjače spužve imaju spikule građene od kremena, a staklače od  silicijevog dioksida.\nSipe se pričvršćuju za dno.\n\n\nPRIRODA 4 ( ZAŠTO 4?)\n\nA. OPIS NASTAVNOG PREDMETA PRIRODA\nPrirodu čine neživa i živa komponenta te pojave i procesi koji se u prirodi dešavaju. To znači fizika, astronomija, kemija, geologija, geografija (prirodni dio) i biologija u cjelini. \nPri razvoju „suradnje, komunikacije te logičnog, kritičnog i kreativnog mišljenja“ ne samo da nije poželjno izdvajanje dijela iz cjeline nego može biti i opasno po cijeli postupak učenja i kasnijeg promišljanja svijeta oko sebe.\nB. ODGOJNO-OBRAZOVNI CILJEVI UČENJA I POUČAVANJA NASTAVNOG PREDMETA\nKako to uskladiti s nedostacima iz A?\nOvaj dio potrebno je nadopuniti pojmovima iz astronomije, geologije i prirodne geografije.\nC. MAKROKONCEPTI U ORGANIZACIJI PREDMETNOG KURIKULUMA\nOvaj dio potrebno je nadopuniti pojmovima iz astronomije, geologije i prirodne geografije.\nBez ovih znanja nije moguće danas razumjeti pojam evolucije i promjena u prirodi.\nTako se i pojmovi protiv kojih nebi trebalo imati ništa pretvaraju u demagogiju.\nC, a osobito C3.\nPraktično je cijelo poglavlje temeljeno na astronomiji i geologiji, koji se nigdje ne spominju svojim imenom!\nSve je vrlo komplicirano i povezano s problemima pri izvođenju. Posebno zbog potrebe za opremanjem škola i adekvatne osposobljenosti nastavnika.\nIzostavljanje geologije i astronomije kao zasebnih predmeta dovodi do njihovog utapanja u druge predmete, ali i do problema u kojima će se naći nastavnici. Samo dio sadašnjih nastavnika je samo djelomično osposobljen za izvođenje dijela nastave.\nE. POVEZIVANJE S OSTALIM PODRUČJIMA KURIKULUMA, MEĐUPREDMETNIM TEMAMA I DRUGIM PREDMETIMA\n\nOvaj predmet bi se mogao zvati i BiFiKe, a od ostalih prirodoznanstvenih predmeta autori vide samo vezu s Geografijom (koja i nije potpuno prirodoznanstvena!). Osobno vidim veze i prema drugim  prirodnim znanostima, posebice prema geologiji i astronomiji. Nedostatak ovih predmeta u nastavi se do sada kompenzirao dodatnim aktivnostima djece/učenika. Novi kurikuli bi trebali ispraviti, a ne cementirati loše iz prethodnog sustava.\nPovezanost s Hrvatskim jezikom je primjer takvog ispravljanja. Kvaliteta rezultata ovisi o međudjelovanju, ali je potrebno uspostaviti oba smjera – međudjelovanje. Prirodne znanosti moraju naći svoj prostor u Hrvatskom jeziku. \nF. UČENJE I POUČAVANJE NASTAVNOG PREDMETA PRIRODA\nNiz nabrojanih aktivnosti podrazumijeva značajan porast ulaganja u školstvo! S jedne strane bio bi potreban dodatni prostor (ne samo posebni kabineti – infrastruktura: namještaj, struja, voda, plin…), značajno bolje opremanje postojećih i budućih prostora adekvatnom opremom (Slovenija je prije 15-ak godina opremila svaku osnovnu školu polarizacijskim mikroskopom! – broj škola puta približno 150 do 200 tisuća kuna!). Mikroskopi su ovdje naglašena oprema jer se u NKNP Priroda spominju više puta, ali ima i potreba za drugom opremom.\nSigurnost se ne naglašava dovoljno! Posebice kada se radi o upotrebi kemikalija i infrastrukture.\nNije mi jasno na temelju kojih kriterija je određen predviđeni fond sati, posebice za 5. razred, gdje je predviđeno za ovaj program 52,5 sata!?\nG. VREDNOVANJE ODGOJNO-OBRAZOVNIH ISHODA U NASTAVNOME PREDMETU PRIRODA\n\nTri pristupa vrednovanju pretpostavljaju i sasvim druge pretpostavke o načinu rada nastavnika u odnosu na današnje vrednovanje. Da li su današnji nastavnici (podcijenjeni, nepriznati i nedovoljno motivirani) sposobni odgovoriti na pravi način na ovakve zahtjeve?\n\nVeć samo cjelovito čitanje (s razumijevanjem) ovog dokumenta predstavlja vremenski zahtjev, koji znači i veliki vremenski angažman pri njegovom izvođenju. Moj stav je da strateški dokumenti moraju biti, bez obzira na važnost i širinu, kratki i jasni. Kratki, jer služe kao podloga za razradu, a jasni da ih može razumjeti, pratiti i provoditi najširi krugovi zainteresiranih.\nOvakav dokument je nerazumljiv mnogima, pa valjda i meni, zahtjeva puno vremena, ali i čitanje i proučavanje brojnih drugih dokumenata, koji su vrlo opsežno pisani! Učitelja će svesti na birokratu koji neće imati vremena za bilo što drugo nego na pisanje ocjena. \nPuno bolje bi bilo imati kreativnog nastavnika koji ima pravo i dužnost što objektivnije procijeniti učenika i usmjeriti ga u područje na kojem pokazuje najbolje rezultate.\n\n  \n\n\n\n\nKEMIJA\n\nNa početku prijedloga NKNP Kemija navode se kao prethodno važni metodološki dokumenti koji se nalaze na internetu kao:\nPri izradi dokumenata, Stručne radne skupine vodile su se smjernicama iz Metodoloških priručnika koje je pripremila Ekspertna radna skupina. S željom informiranja stručne i šire javnosti te u skladu s načelima otvorenosti i javnosti koje potiče Cjelovita kurikularna reforma, ovi su dokumenti od sada svima dostupni. \n\nPriručnici su dostupni na sljedećnim poveznicama: \n\nMETODOLOŠKI PRIRUČNIK – Predmetni kurikulum – inačica 1.2. \nMETODOLOŠKI PRIRUČNIK – Međupredmetne teme – inačica 1.0. \nMETODOLOŠKI PRIRUČNIK – Područja kurikuluma – inačica 1.0. \nMeđutim te stranice nisu dostupne (6. Ožujka 2016).\n\n8. razred\nNastavnici nisu osposobljeni za izvođenje nastave čiji sadržaj predstavlja mineralogiju („tvari koje izgrađuju Zemljinu koru“!!).\nOvaj dio predstavlja geološku/mineralošku tematiku, ali u njoj nedostaje širi pristup (Zemlja se ne sastoji samo od kore, a ni Zemlja nije jedino ni jedinstveno tijelo u Svemiru).\nGimnazija\nSada koncept postaje tema! Da bi se još više komplicirao komplicirani sustav!?\nO mineralima bi se gradivo trebalo prebaciti na geologiju/mineralogiju – koje ni ne postoje.  Uz to bi se trebale uvesti cjeline o simetriji, koja objašnjava kristale i poveznica je prema matematici/fizici.\n- A.1.1. \n- kod periodičnosti kemijskih svojstava obratiti pozornost na reaktivnost, kiselost i lužnatost tvari (nije li ovdje došlo do gubitka smisla radi brisanja ili kopiranja dijela teksta?).\nZbog velikog opsega prijedloga kurikula za Geografiju i kompleksnosti dokumenata (od kojih mi neki vezani uz razumijevanje prijedloga kurikula nisu ni bili dostupni) nisam u mogućnosti u zadanom roku dati detaljne primjedbe pa ću u nastavku upozoriti na neke načelne primjedbe.\n\nOpćenito opis razina usvojenosti nije konzistentan. Ponekad se ne razlikuju pojedine razine u opisu!\nZa izvođenje ovako zamišljene nastave bilo bi potrebno izobraziti novu generaciju nastavnika. Takva izobrazba mogla bi zahtijevati znatna sredstva.\nNastavnici bi u ovakvom sustavu imali znatno više opterećenja izvan učionice, jer bi trebali i opisno ocijeniti svakog učenika (nisu trenutno osposobljeni za to!).\nTrenutno nisu načinjene procjene mogućnosti završenih učenika (ni pozitivne ni negativne), pa je nemoguće niti procijeniti rezultate moguće primjene ovakve reforme. To može rezultirati i znatno lošijim rezultatima  nego sada.\nIako se iz kurikula može iščitati potreba za nabavom dodatne opreme, osobito u srednjim školama, nije jasno iz kojih bi to izvora trebalo doći. Provedba ovakve reforme, bez dodatnih ulaganja u opremu, a i prostor nije moguća. \nNe samo da za primjenu reforme nisu predviđena sredstva u proračunu, nego je MZOS dobio i oko 160 MKn manje nego prošle godine. To ukazuje na tendenciju  da se politika samo deklarativno zalaže za obrazovanje i znanost, a da se te djelatnosti, uz sve pozitivne rezultate, gasi.\nGEOGRAFIJA \nOvaj prijedlog kurikula ostavlja dojam da je najopširniji/preopširan (u odnosu prema nekim drugim, npr. Kemiji). Ipak, najveći problem ovog kurikula je u njegovoj izvedbi. Ovdje se, vjerojatno po inerciji iz starog sustava predviđa nastava koja sadrži velike i važne cjeline koje spadaju u geologiju. Slično je uočeno i u prijedlogu kurikula kemije. Stoga se ovdje treba načiniti važne promjene.\nGEOLOGIJA U PREDMETIMA GEOGRAFIJA, KEMIJA, PRIRODA i PRIRODA I DRUŠTVO\nUnutar kurikula za Prirodu, Kemiju i Geografiju nalaze se sadržaji Geologije i mineralogije. Takav predmet se ne predaje u osnovnim i srednjim školama od 50-tih godina prošlog stoljeća. Geološki sadržaji ušli su u predmete Priroda, Kemija i Geografija. Pri tome je najviše sadržaja ušlo u Geografiju. To je, donekle, imalo smisla dok su i studenti profesorskog smjera ovih predmeta slušali geološke sadržaje.  Danas ovi studenti (a da se ne govori o Učiteljskoj Akademiji) ne slušaju gotovo ništa od potrebnih predznanja iz geologije. To je već danas dovelo do nedovoljne upućenosti nastavnika u sadržaje koje bi trebali predavati.\nStoga bi ove sadržaje trebalo izdvojiti u  predmet koji se zove geologija i mineralogija s opterećenjem od barem jednog sata tjedno (30 sati (1 sat tjedno) u jednom polugodištu  6. razreda osnovne škole i 60 sati (1 sat tjedno) u prvom razredu srednje škole). Za to je potrebno nastaviti s dosadašnjom izobrazbom studenata profesorskog smjera geologije i geografije ili započeti izobrazbu profesora geologije.\nGeološki sadržaji su razbacani u različitim predmetima i na različit način im se pristupa. Sadašnji nastavnici nisu adekvatno osposobljeni za predavanje ovih sadržaja. Stoga bi ove sadržaje trebalo ujediniti u jedinstvenu cjelinu. Tako bi ih se moglo ne samo logički predavati nego i s razumijevanjem učiti. Predviđeno opterećenje učenika ne bi se povećavalo jer bi se za isti iznos za koji se opterećuje geologija i mineralogija smanjilo opterećenje na predmetima koji do sada sadrže geološke i mineraloške pojmove. Stoga bi ukupno opterećenje učenika ostalo isto.\nOvi sadržaji su uglavnom vezani uz početke učenja predmeta Priroda, Kemija, Geografija i Priroda i društvo, pa bi se od njih moglo načiniti jedinstvenu cjelinu. U toj cjelini bi trebalo predvidjeti znanja o:\nZemlji kao nebeskom tijelu\nGrađi i sastavu Zemlje\nGrađi zemljine kore\nSilama koje oblikuju zemljinu površinu – fizičkim i kemijskim\nGeološki procesi\nGeološki okoliši\nFosili i fosilizacija\nPovijest Zemlje\nPojam minerala – definicija i odnos prema umjetnim materijalima\nFizička svojstva minerala\nSimetrija \nMineralne zajednice i njihova raspodjela na Zemlji\nStijene\nRude i njihovo korištenje\nOdnos minerala i živog svijeta\nTakav sadržaj bi bio primjeren za predmet (uz bazno poznavanje pojmova) za osnovnu školu (6. Ili 7. razred) i uz dublje pojašnjenje tih pojmova za srednju školu (1. razred). Uz paralelno upoznavanje znanja iz drugih predmeta (Geografija, Kemija, Priroda, Priroda i društvo, ali i Biologija i Fizika) stvorila bi se kod učenika cjelovita slika prirodnog okružja i procesa koji se tu dešavaju. Takav kurikul bi se vrlo lako provodio, jer bi bio primjeren dobi i zanimanju učenika. Tijekom osnovne i srednje škole učenici prirodno sebi postavljaju i pitanja koja se tiču geologije (osobito uz medijski pritisak informacija na primjer o dinosaurima ili o očuvanju okoliša!), a ne dobivaju kvalitetne odgovore ni u sadašnjem sustavu obrazovanja, a pogotovo ne u predloženim promjenama. Vrlo bi lako bilo razdvojiti gradivo na osnovnoškolsko i srednjoškolsko u skladu s očekivanim usvojenim ishodima drugih prirodoznanstvenih predmeta. Također bi bilo vrlo jednostavno upoznati učenike i s geološkim karakteristikama najbližeg okoliša gdje žive uz manje ili više terenskih primjera.\nPrema tome nužno je prihvatiti da geološki sadržaji budu predstavljeni posebnim predmetom. Taj predmet bi se zvao Geologija i mineralogija. Predavači tog predmeta morali bi biti osposobljeni tijekom svojeg školovanja za Geologiju (napominjem da već postoji određeni broj obrazovanih profesora geologije i geografije, a da se trenutno iz programa za osposobljavanje profesora geografije praktično izbacilo geološke sadržaje!).","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje\nObrazloženje: \nPredlagatelj iznosi svoje mišljenje o prijedlogu kurikuluma za Fiziku, Kemiju i Povijest, a ne za Okvir nacionalnog kurikuluma.\nPredlagatelj dovodi u pitanje zakonitost Strategije obrazovanja, znanosti i tehnologije te time ističe vlastito nepovjerenje u hrvatske institucije."]
[18,"Vladimir Paar","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","Akademik Igor Anić\nRazred za prirodne znanosti HAZU\nRedoviti profesor uzgajanja šuma\nŠumarskoga fakulteta Sveučilišta u Zagrebu\nE-pošta: anic@sumfak.hr\n\n\nRecenzija prijedloga nacionalnih kurikula za predmete \nPriroda i društvo i Priroda\nNastavni predmet Priroda i društvo definiran je kao „interdisciplinaran nastavni predmet koji integrira znanstvene spoznaje prirodoslovnoga, društveno-humanističkoga i tehničko-informatičkoga područja“. Predviđeno je da „na kraju drugoga odgojno-obrazovnog ciklusa učenik spoznaje i vještine iz ovoga predmeta nadograđuje u Prirodi, Geografiji, Povijesti i Tehničkoj kulturi, a u trećemu ciklusu i u Biologiji, Fizici i Kemiji.“ \nIz navedenoga proizilazi kako Priroda i društvo treba pripremiti učenika za nastavne sadržaje iz tri potpuno različita znanstvena područja i za čak sedam nastavnih predmeta koji ga očekuju u narednim obrazovnim ciklusima. Već je u tome vidljiv temeljni nedostatak predloženog kurikula: opširnost i složenost gradiva umjesto deklariranog rasterećenja učenika i pojednostavljenja gradiva.\nAnalizom odgojno obrazovnih ciljeva učenja i poučavanja nastavnoga predmeta, koncepata u organizaciji kurikula te odgojno-obrazovnih ishoda nastavnoga predmeta po razredima i konceptima, ova ocjena se potvrđuje. Da ne znamo o čemu se radi, pomislili bismo da je riječ o ishodima učenja nekog programa interdisciplinarnog sveučilišnog studija. Tako se u popisu odgojno-obrazovnih ciljeva nastavnoga predmeta Priroda i društvo navodi kako će učenik:\n„1) spoznati složenost svijeta koji ga okružuje, povezanost čovjeka, društva i prirode u vremenu i prostoru potaknut znatiželjom, vođen vlastitim iskustvom i interesima\n2) razumjeti svoj rast i razvoj u interakciji s drugima i prirodom, razvijati integritet, osobni i nacionalni identitet, oblikujući pozitivan odnos prema sebi, drugima, prirodi i društvu kao cjelini\n3) razvijati istraživačke kompetencije važne za spoznavanje svijeta oko sebe i kompetencije za cjeloživotno učenje te prepoznati mogućnosti primjene znanstvenih spoznaja u svakodnevnome životu i različitim djelatnostima\n4) poštivati i uvažavati različitosti, poznavati svoja i uvažavati prava drugih, razvijati odgovornost i empatiju prema okruženju te kritički promišljati o pitanjima iz svakodnevnoga života (društvenim, etičkim, ekološkim i sl.)\n5) sigurno i odgovorno koristiti se tehnologijom u svakodnevnome životu, kao i informacijsko-komunikacijskom tehnologijom za pristup prikupljanje, obradu i prezentaciju informacija,\n6) povezati spoznaje iz nastavnoga predmeta s drugim nastavnim predmetima, međupredmetnim temama i područjima kurikuluma te razviti inovativnost, kreativnost i otvorenost za nove ideje kako bi aktivno pridonosio održivomu razvoju.“\nOvi ciljevi dobijaju konkretizaciju kroz temeljne koncepte, ishode učenja, razrade tih ishoda i očekivane razine usvojenosti gradiva. Tako kurikul nastavnoga predmeta Priroda i društvo obuhvaća četiri koncepta: 1) Organiziranost svijeta oko nas, 2) Promjene i odnosi, 3) Pojedinac i društvo, 4) Energija. Svaki od tih koncepata u svakome od prva četiri razreda osnovne škole nosi sa sobom odgojno-obrazovne ishode s popisanim razradama ishoda. U prvome razredu predviđeno je 10 ishoda učenja koji su razrađeni u 48 točaka. U drugome razredu broj ishoda učenja Prirode i društva je 12, a razrađeni su kroz 61 točku. U trećemu razredu broj ishoda učenja je 12, a razrada ishoda je 66, dok je u četvrtome razredu predviđeno 12 ishoda učenja kroz 55 razrađenih točaka.\nIz razrada ishoda proizilazi kako se od učenika prvoga razreda, između ostaloga, očekuje da:\n- opiše vremenske prilike, rast i razvoj biljke, svoj rast i razvoj\n- opiše utjecaj izmjene dana i noći i godišnjih doba na promjene u životu biljaka, životinja i ljudi\n- promatra, prati i bilježi promjene i aktivnosti s obzirom na izmjenu dana i noći i smjenu godišnjih doba\nIz razrada ishoda proizilazi kako se od učenika drugoga razreda, između ostaloga, očekuje da:\n- upisuje i planira događanja u dnevni, tjedni, mjesečni i godišnji raspored i/ili vremensku crtu\n- smješta događaje povezane s neposrednim okruženjem u prošlost, sadašnjost i budućnost\n- prepoznaje promjene u prirodi unutar godišnjega doba: uspoređuje duljinu dana i noći, početak i kraj određenoga godišnjeg doba, promjene u životu biljaka i životinja i rad ljudi te izrađuje kalendar prirode\n- uspoređuje nedavnu prošlost i sadašnjost i predviđa buduće događaje te promjene i odnose u budućnosti\n- razvija spoznaju o sebi u odnosu na druge i objašnjava ulogu pojedinca i zajednice na osobni razvoj\n- prepoznaje i razlikuje različite oblike i izvore energije\n- prepoznaje pretrvorbu električne energije u toplinu i svjetlost\nIz razrada ishoda proizilazi kako se od učenika trećega razreda, između ostaloga, očekuje da:\n- prikazuje vremenski slijed događaja na vremenskoj crti – lenti uključujući desetljeće, stoljeće i tisućljeće, na primjerima kulturno-povijesnih spomenika koje učenici mogu neposredno promatrati i razmatrati njihovu važnost\n- opisuje organiziranost lokalne zajednice u svome zavičaju (gradonačelnik, načelnik i sl.)\n- opisuje na primjerima poduzetnost i inovativnost\n- razvija poduzetnički duh\nIz razrada ishoda proizilazi kako se od učenika četvrtoga razreda, između ostaloga, očekuje da:\n- opisuje organiziranost Republike Hrvatske\n- opisuje povezanost prirodnoga i društvenoga okruženja s gospodarskim djelatnostima u Republici Hrvatskoj\n- opisuje načine promjene energije koju hranom unosimo u organizam\n- izrade strujni krug (smjernica za ostvarenje odg.-obr. cilja)\nU konceptualnom obrazloženju predmeta treba pohvaliti pristup kojim bi se učenje usmjerilo na povezivanje, razumijevanje i integriranje znanja uz razvijanje vještina i stavova. Navodi se kako je zadatak nastavnoga predmeta poticati i razvijati ljudsku potrebu za istraživanjem i uočavanjem uzročno-posljedičnih veza u svjetu koji ga okružuje. Međutim, bojim se kako će praksa ovako složeno zamišljenog kurikula biti drukčija jer je predviđeno previše informacija iz tri znanstvena područja koje će trebati povezati, a preuvjet povezivanju je razumijevanje. Razumijevanje tako širokog spektra gradiva u relativno kratkom vremenu i uz malu satnicu (kada bi satnica Prirode i društva bila jednaka satnici Hrvatskoga jezika ili Matematike, tada ova primjedba ne bi imala smisla) pretvorit će se u opterećenje, a ne užitak. Gradivo koje pokušava povezati prirodne, društvene i tehničke znanosti u jedan glomazan predmet s tako velikim brojem ishoda obično u praksi dovede do brzog zasićenja, učenja napamet i na koncu do odbojnosti prema nastavnome predmetu. Tako se dogodi (u što sam se često osobno uvjerio) da se potencijalno najzanimljiviji predmet kurikula pretvori u najteži i najodbojniji.\nDaje se sloboda učitelju da samostalno odlučuje kad će se i na kojim primjerima ishodi učenja ostvarivati u odgojno-obrazovnome procesu. To je za pohvalu, ali ako isto tako piše da se od učenika očekuje ostvarivanje svih odgojno-obrazovnih ishoda. Zato je samo pitanje vremena kad će rasterećenje u jednome dijelu obrazovnoga ciklusa prerasti u preopterećenje u drugome. Davanje takve slobode nastavnicima može se pretvoriti u komplikacije u njihovu radu, pa mi se takve slobode u odlučivanju čine samo prividnima, na razini teorije.\nNastavni predmet Priroda koji se uči u petom i šestom razredu osnovne škole „konceptualno i sadržajno predstavlja postupni prijelaz od integriranog učenja i poučavanja prirodoslovlja prema samostalnim predmetima Biologiji, Fizici i Kemiji“. Zamišljen je kao „početno učenje prirodoslovlja“.\nAko sagledavamo kurikul nastavnog predmeta Priroda s navedenih gledišta, onda je on dobro zamišljen, u četiri cjeline. 1) Organiziranost prirode, 2) Energija, 3) Procesi i međudjelovanja, 4) Prirodoznanstveni pristup. Iščitavajući obrazloženje navedenih cjelina i ishode učenja ne može se poreći procjena o potrebi svake od njih. Međutim, opet s druge strane stoji ocjena o opširnosti i složenosti ovakvog koncepta koji želi učeniku približiti od svega po malo.\nI ovdje ima pretjerivanja u ishodima učenja kao, na primjer, u petom razredu kod odgojno obrazovnog cilja „C 5.2 Učenik objašnjava međuodnose životnih uvjeta i živih bića“ gdje se od učenika očekuje da „povezuje promjene uvjeta na Zemlji tijekom prošlosti s razvojem živog svijeta – evolucijom, s izumiranjem velikoga broja živih bića, ali i s nastankom novih oblika koji su bolje prilagođeni novim uvjetima“. Ili, navest ćemo kao primjer i ishode učenja „D.6.2 Učenik objašnjava principe znanosti te odnose znanosti, tehnologije i društvenoga napretka“ gdje se, između ostaloga, navodi: “prepoznaje osnovne principe znanosti uočavajući da znanstvene teorije objašnjavaju prirodne pojave i procese na temelju činjenica koje su prošle brojne provjere te da one nisu konačne i mogu se mijenjati u svjetlu novih činjenica (u preporukama za ostvarivanje ovog ishoda učenja piše: „mogući primjeri: teorije razvoja života na Zemlji, teorija nastanka svemira...)“ ili „objašnjava odnos znanosti, tehnologije i društvenoga napretka“, kao da je riječ o znastvenome teoretičaru, a ne o djetetu u šestome razredu osnovne škole.\n\nZaključak\nOpćeniti je problem kurikula Prirode i društva i Prirode što se prirodne znanosti (biologija, kemija, fizika, geologija) i biotehničke znanosti (poljoprivreda, šumarstvo, prerada hrane) uče tijekom prvih pet razreda osnovne škole integrirano, najprije kroz Prirodu i društvo, a onda i kroz Prirodu. Konkretnije učenje prirodoslovlja počinje tek uvođenjem Biologije, Fizike i Kemije u sedmom razredu osnovne škole. Za razliku od toga, društveno-humanističko područje je u prednosti jer su spoznaje tog područja najprije uklopljene s prirodoslovljem u Prirodi i društvu, a potom se jasno izdvajaju već u petom razredu (Povijest, Zemljopis). Pridodamo li tomu i druge predmete društveno-humanističkoga karaktera koji se uče već od prvoga razreda osnovne škole (ne umanjujući potrebu za tim), proizilazi kako se prirodoslovlje i biotehnologija stavljaju u integrirani koncept, najprije u „svaštari“ koja se u prva četiri razreda zove Priroda i društvo, a u petom i šestom razredu Priroda.\nTemeljni nedostatak predloženih kurikula je opširnost i složenost gradiva. Kurikul oba predmeta ne donosi deklarirano rasterećenje učenika. I dalje se nastoji opširnim ishodima učenja i njihovom razradom naučiti učenika mnoštvu informacija s opravdanjem stvaranja bolje podloge za brojne predmete koji ga očekuju u budućnosti. Mišljenja sam kako bi se pravi efekt postigao kada bi se sada, nakon ovog prijedloga kurikula, obvezalo autore rasteretiti ga za jednu trećinu. Evo i načelnoga prijedloga: pronaći načina da se Priroda i društvo oslobode „društva“, a u Prirodi pojednostavi i rastereti svaki od navedenih makrokoncepata. Nasuprot tome stoji povećanje satnice tih predmeta koja će omogućiti svladavanje gradiva što nije najsretnije rješenje.\nU Zagrebu, 21. ožujka 2016.\n\n      Akademik Igor Anić\n      Razred za prirodne znanosti HAZU","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje\nObrazloženje:\nPredlagatelj iznosi svoje mišljenje o prijedlogu kurikuluma za Prirodu i društvo, a ne za Okvir nacionalnog kurikuluma."]
[19,"Vladimir Paar","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","Josip Balabanić, \nUključujem se vrlo kratko u ovu raspravu u vezi s Prijedlogom kurikula za gimnazijsko obrazovanje, ciljevi učenja Nastavni predmet Biologija (prijedlog Veljača 2016., B. ODGOJNO-OBRAZOVNI CILJEVI UČENJA I POUČAVANJA BIOLOGIJE) u prvom redu kao autor udžbenika Biologija za gimnazije, dio Evolucija (ŠK, više inačica izdanja, od početka 1990-ih do danas). \n(1) Na str. 42, u stupcu Odgojno-obrazovni ishod, Razrada ishoda: D.3.1.8. za jedan od ishoda se kaže: »raspravlja se o prirodoznanstvenome svjetonazoru koji podrazumijeva da u prirodi postoje uzročno-posljedične veze te da su prirodne pojave objašnjive i predvidljive, ali i da su znanstvena objašnjenja, teorije i modeli podložni promjenama i nadopunama«. \nMislim da nešto kao »prirodoznanstveni svjetonazor« jednostavno ne može postojati. Može se reći da je kao odgojno-obrazovni ishod poželjna rasprava o  prirodoznanstvenom pogledu (gledanju) na prirodu, ili o prirodoznanstvenoj slici svijeta, ali nikako o 'prirodoznanstveniom svjetonazoru'.                                 \nObrazloženje. \nSvjetonazor je »opći nazor o svijetu, svjetozrenje koje obuhvaća najviša životna načela. Svjetonazor pretpostavlja kontekst u kojem se na temelju neke slike svijeta odlučuje o bitnim pitanjima značenja i smisla svijeta« (usp. Hrv. Encikl.). Dakle, i neka slika svijeta (ovdje prirodoznanstvena) utječe na svjetonazor, ali nije svjetonazor. Svjetonazor dakle uključuje i druge elemente, osim prirodoznanstvene slike svijeta ili tog pogleda na prirodu i ljude, primjerice ideale, životna načela, mitove, religije, političke ideologije, etička, estetska, ekološka uvjerenja i sl. Svjetonazor je, dakle, neki sveobuhvatan pogled na svijet, i čovjeka u svijetu, pa nije isto što i  pogled ili gledanje na svijet (nj. Weltansicht, engl. world view) kakav je on, primjerice, u ustrojstvu, dinamici promjene ili u razvoju, možda u svojoj stalnosti ili nepromjenjivosti itd. \nIz rečenog već proizlazi da sastavnice, elementi ili komponente unutar nekog svjetonazora  potječu iz nekih područja spoznaje i vjerovanja o svemu, koji metodički teže sveobuhvatnosti, poput filozofije, religije, mita i sl.  Riječ je o načelnim stajalištima koja se prvenstveno tiču primarnog ili fundamentalnog uzroka svega (aristotelski rečeno, Prvog uzroka).  Metafizički gledano, svjetonazor presudno ovisi o odgovoru na pitanje o Apsolutu, ima li ontološki primat ono što zovemo Materija ili taj primat pripada Duhu. Stoga su moguće različite inačice svjetonazora, koji su ujedno i životne filozofije, pa može postojati ateistički, materijalistički, teistički, deistički, agnostički itd. –  svjetonazor. \nNo, zašto da ne bude i 'prirodoznanstveni svjetonazor'? Jednostavno, zato što je po srijedi novovjekovna znanost unutar koje prirodne znanosti ne teže 'neograničeno' spoznaji prirode, nego su na posve specifičan način 'ograničene'.  Naime, moderna znanost (od vremena Francisa Bacona i Galileo Galileia), dakle nonovovjekovna znanost, po svom predmetu i metodi je strogo reduktivna, a to znači da predmet svoga proučavanja svodi na fizički svijet i njegove pojavnosti (empirizam), odnosno, ona u smislu uzroka i uzrokovanja može i smije računati jedino s prirodnim silama i zakonima, koji konstitucijski pripadaju prirodnome svijetu. Prirodna znanost uistinu i legitimno teži spoznaji svekolike materijalne stvarnosti, ali metodičkim isključivanjem svega što nije konstitutivni dio materije ne može ni davati neki sveobuhvatni pogled na svijet i čovjeka, pa ne može biti ni prirodoznanstvenog svjetonazora. O onome što se pojavljuje u prirodi kao sfera psihičkog, mentalnog, duhovnog, spiritualnog, empirijska znanost može govoriti kao o pojavnostima (fenomenima i epifenomenima), može govoriti o mehanizmima i sl. ali ne može upletati metafizičke transcendentalne uzroke, govoriti o unaprijed zadanim svrhama, postizanju smisla i sl. Te su kategorije izvan dosega objasnidbenih obrazaca novovjekovne znanosti, među kojima su i prirodne znanosti.\n Za razliku od prirodnih znanosti, neke druge, tzv. humanističke znanosti, po predmetu i metodi su nereduktivne, npa primjer filozofija i teologija, pa mogu presudno utjecati na nečiji sveobuhvatni pogled ili gledanje na svijet i ući u sintagmu svjetonazora. Slijedi zaključak da ne može biti prirodoznanstvenog svjetonazora kao što ne može ni, pobliže ili određenije, biti nekoga kemijskog, astronomskog, biološkog, geološkog ... svjetonazora. Može, međutim biti (prirodo)znanstvenog pogleda ili gledanja na svijet i ljudsko društvo u razvoju, evoluciji, a znanstvene spoznaje su tada sastavni  dio tog pogleda, za koji se kaže da je znanstvena slika svijeta (nj. Weltbild, engl. world picture), ali sam je ipak tek dijelom svjetonazora.\nMože mo zaključiti da prirodna znanost sama po sebi ne može biti glavna ili presudna odrednica nečijeg svjetonazora pa se niti ne može govoriti o nekom prirodoznanstvenom svjetonazoru. Uostalom, ono što kao utvrđenu znanstvenu činjenicu (istinu) prihvaća neki  metafizički materijalist ili ateist, obično može prihvatiti i neki teist, agnostik, deist itd. Jer, kako smo već istaknuli, posrijedi su posve različita kognitivna polja, recimo velika područja znanosti i područje filozofije i osobito religije. Načelnu nutarnju nekonfliktnost između znanosti i religije poznati paleontolog i filozof znanosti Steven G. Gould izrekao je tvrdnjom da su tu posrijedi dva Non Overlapping Magisteria, kratica NOMA. Postoje polja u spoznaji svijeta i čovjeka, područja znanja i vjerovanja koja se međusobno ne preklapaju. Ako ostaju u okvirima predmeta svoje spoznaje i metode, uzajamno se niti moraju suprotstavljati, niti se smiju apriorno isključivati, a mogu biti, komplementarno, ponuda za izgradnju obuhvatnije spoznaje svijeta i čovjeka, pa tako stvarno biti i sastavnicama različitih svjetonazora.   \nPoželjan ishod odgoja i obrazovanja u učenju prirodoslovnih predmeta je, dakle, osposobljenost za raspravu o znanstvenoj slici svijeta, odnosno o prirodoznanstvenom pogledu na svijet u razvoju.\n (2)  Predlažem još dvije vrlo kratke dopune na str. 4.  (u B. ODGOJNO-OBRAZOVNI CILJEVI UČENJA I POUČAVANJA BIOLOGIJE) gdje stoji:  \n„U predmetu Biologija uz razvoj komunikacijskih i suradničkih vještina te uz korištenje informacijsko-komunikacijske tehnologije učenik će: \n1. shvatiti kompleksnost živoga svijeta na različitim organizacijskim razinama povezujući pojavu novih svojstava s usložnjavanjem građe živih bića te razviti znatiželju za upoznavanje raznolikosti živoga svijeta odgovorno se ponašajući prema njemu', poštivanje i uvažavanje različitosti. \n2. razumjeti osobni rast i razvoj kao fizički, psihološki i socijalni proces u interakciji s drugim ljudima i prirodom te važnost brige za vlastito zdravlje i zdravlje zajednice usvajajući zdrave životne navike \n3. upoznati čimbenike i procese koji su omogućili postanak i razvoj života na Zemlji te razviti svijest o složenoj međuovisnosti svih organizama na Zemlji, uključujući i čovjeka \n4. razviti istraživačke kompetencije temeljene naznanstvenim principima i odgovornost pri korištenju rezultatima radi donošenja zaključaka i odluka povezanih sa svakodnevnim životom imajući u vidu ekonomske, političke, etičke i moralne perspektive, ali i posljedice svojih odluka', vlastitu odgovornost. \n     Dakle, na kraju točke 1.  dopisao bih 'poštivanje i uvažavanje različitosti' a na kraju točke 3.  nakon riječi 'odluka',  odvojeno zarezom 'vlastitu odgovornost'.\n    Obrazloženje. Jesu već ti naglasci u nekim točkama, ali u nastavi nikad dovoljno isticanja kako u znanost potvrđuje valjanost sveopćeg zakona entropije, ali da su, usporedo s entropijom, u neživom i posebno u živom svijetu znanstveno prepoznatljiva zbivanja usložavanja, izgradnje reda (negativna entropija). Izranjanje neprekidno novih oblika ili vrsta bića  zapravo je promjena koju zovemo evolucijom. Prirodoslovno gledano, i fenomen čovjeka je ishod neograničene promjenjivosti (varijabilnosti) oblika, koja se najjasnije s nekim bitnim osobitostima (povijesnost, memorija) očituje u živome svijetu s mehanizmom ili principom selekcije, prirodnog odabira. Sva biološka raznolikost ili biodiverzitet veliko je postignuće u  evoluciji našega svijeta koji je, očito, svijet otvorenih mogućnosti (perspektiva). U kojem čovjek umom (duhom) spoznaje potrebu poštivanja različitosti te pronalaženja ili davanja smisla prirodnim i društvenim pojavama. Jer umom je kadar otkrivati i produbljivati etička načela i stvarati sustave moralnih postupanja (praktična etika, morali). Pritom, međutim, osim etički utvrđenih ili dalje utvrdivih prava, čovjek kao društveno biće ima i obveze, dužnosti. Kao biće slobode sposoban je za odgovornost, dužan je obazirati se na druge i drugačije. Čovjekova sloboda nije neograničena, nije apsolutna. Zato – nitko nema pravo vrijeđati druge ljude, pa ni u ime neke svoje –  slobode. U raspravi s učenicima viših razreda gimnazije moguće je stvari konkretizirati, raspravljati otvoreno i kritički. Argumentirano zajednički doći do uvjerenja kako bilo čija neograničena 'sloboda' govora, izražavanja i djelovanja koja ljude dijeli, produbljuje podjele, onemogućuje komunikaciju, pa i karikaturama, tobože satirom i sl., ne vodi dobru, jer bezobzirno i duboko vrijeđanje nečijih svetinja izazove i nerazumne reakcije uvrijeđenih ljudi, povrijeđene u njihovu nerazorivom dostojanstvu osoba. Ili bliže domaćoj zbiljnosti, kada neki sebe i svoje istomišljenike zovu 'svjetlom', a sve druge i drugačije 'mrakom', koji znaju samo za dilemu 'mi' ili 'oni' – zapravo su fašisti, pa je i antifašizam u njihovim ustima doista –  floskula.","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje\nObrazloženje: Predlagatelj iznosi svoje mišljenje o prijedlogu Nacionalnog kurikuluma za gimnazijsko obrazovanje te o prijedlogu kurikuluma za Biologiju, a ne za Okvir nacionalnog kurikuluma."]
[20,"Vladimir Paar","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","Ljiljana Klinger, M. Ed.\nRavnateljica - School Principal\nOsnovna škola Matije Gupca\nMatija Gubec International School\nIB World School\nDavorina Bazjanca 2\n10000 Zagreb\nCroatia\nHAZU\nZnanstvenomu vijeću\n za obrazovanje i školstvo\n\nCJELOVITA KURIKULARNA REFORMA – PRILOG STRUČNOJ RASPRAVI\n\n1. PRIJEDLOG PROGRAMSKOGA RASTEREĆENJA I PROMJENA\n( Priroda i društvo)\n\n1.1.  Ishodi\n\nOpisane razine usvojenosti odgojno-obrazovnih ishoda u predmetnom kurikulumu prirode i društva vrlo su nejasne i često neusklađene s opisanom razradom ishoda. Postoje četiri razine usvojenosti - zadovoljavajuća, dobra, vrlo dobra, iznimna. Što te razine usvojenosti zapravo označavaju? Odgovara li njihovo stupnjevanje pozitivnim ocjenama - dovoljan, dobar, vrlo dobar i odličan? Na koji način bi učitelji trebali iskoristiti opisane razine usvojenosti za poučavanje i vrednovanje?  Čini se da su se autori u radu služili Bloomovom taksonomijom, ali zadržavaju se gotovo isključivo na nižim razinama znanja \nPRIMJER ishoda - Priroda i društvo:\nC 1.1 - učenik opisuje  svoju ulogu i posebnost ili objašnjava svoju ulogu i posebnost (prve dvije razine: znanje i razumijevanje). Mogli bismo reći kako je to opravdano jer radi se o nižim razredima osnovne škole gdje učenici još uvijek usvajaju temeljna znanja. Međutim, taj argument gubi na važnosti kad se pogledaju neka očekivanja autora za postignuća djece u 1. razredu. \nPRIMJER za odgojno-obrazovni ishod A.B.C.D.1.1 Učenik uz usmjeravanje opisuje i predstavlja rezultate promatranja prirode, prirodnih ili društvenih pojava u neposrednome okruženju i koristi se različitim informacija., kao iznimna razina usvojenosti navodi se: Uz usmjeravanje opaža i opisuje svijet oko sebe, postavlja pitanja povezana s opaženim promjenama, koristi se izvorima informacija, koristi se opremom, provodi jednostavnija mjerenja, opisuje, prikazuje te predstavlja rezultate. \nZanimljivo je da je za istraživački pristup u 2. razredu iznimna razina usvojenosti potpuno identična. Možemo li ovo zaista očekivati od učenika prvog razreda? Ili da učenik... objašnjava važnost energije u svakodnevnom životu? Gotovo šablonski mijenjaju se samo glagoli koji označavaju što učenik mora postići: za najnižu razinu uz pomoć opisuje/prepoznaje, dobru opisuje, vrlo dobru objašnjava, a iznimnu zaključuje/objašnjava/uspoređuje (npr. ishodi C1.1, C2.1, B3.1... itd.  - gotovo bez iznimke koncipirani su na ovaj način). Također, iznimna razina usvojenosti samo je prepisan odgojno – obrazovni ishod. Nameće se pitanje iz kojeg razloga većinu kurikuluma zauzimaju tablice s „razrađenim“ razinama usvojenosti ishoda? Imaju li oni na ovakav način ikakvu vrijednost za učitelje i planiranje poučavanja? Učestalo se koriste gotovo istoznačnice za različite razine znanja. Nema praktične razlike u različitim razinama ishoda, pa tako za vrlo dobru razinu učenik objašnjava (jasno i razumljivo daje značenje nečega), a za iznimnu obrazlaže (navodi razloge za postupak, radnju ili odluku)¸ prema Velikom rječniku hrvatskoga standardnoga jezika (2015). Znanje i dalje u najvećoj mjeri ostaje činjenično. \nPrema Andersonu i Kratwohlu (2001), koji su revidirali Bloomovu taksonomiju, postoje četiri dimenzije znanja: činjenično, konceptualno (koje uključuje različite principe, teorije i modele i njihovo povezivanje), proceduralno (korištenje različitih tehnika i metoda) te metakognitivno, koje uključuje znanje o vlastitim kognitivnim procesima te tome kako rješavati probleme i zadatke. U poučavanju, pa tako i ishodima, bi trebalo uključiti sve četiri dimenzije. Iz navedenih ishoda čini se kako se opet premala važnost pridaje proceduralnom i metakognitivnom znanju, što je osobito važno za nastavu. U javnim nastupima upravo se tvorci pozivaju na obrnutu situaciju pa je pitanje je li ovo svjesno učinjen propust!?\nOsim nejasnosti i neprimjerenosti, odgojno-obrazovni ishodi na način kako su operacionalizirani u kurikulumu često su i teško mjerljivi. Ishod je, prema Velikom rječniku hrvatskog standardnog jezika, završetak koji je nastao kao posljedica kakva zbivanja. Dakle, da bismo nešto smatrali odgojno-obrazovnim ishodom, moramo biti sigurni kako je on posljedica odgojno-obrazovnog rada i poučavanje određene cjeline. Budući da novi kurikularni okvir predviđa vrednovanje, između ostalog i vanjsko, kako će učitelj procijeniti ostvarenost nekih od sljedećih ishoda?: npr. preuzima odgovornost za svoje postupke, odgovorno se ponaša prema sebi i drugima (C1.2), predviđa posljedice nebrige(B2.1), razvija odgovornost prema trošenju novca i štednji (C2.3), raspravlja o važnosti odgovornog odnosa prema sebi, drugima i prirodi (B3.1) i sl. Tko je od odraslih kompetentan odgovoriti  ovim zahtjevima? Program Prirode i društva vrvi neumjesnim zahtjevima iz područja građanskoga odgoja koje djeca razvojno ne mogu usvojiti, osim na intuitivnoj razini.\nUčenje povijesti domovine i grada sveden je na sugestiju (nacionalni kurikulum mora biti u bitnim dijelovima egzaktan, a otvoren za promjene koje prate razvoj društva i znanosti, odnosno tehnologije). Istraživana je uporaba pojmova “Hrvatska”, “domovina” i “domoljublje”, zajedno sa kontekstom njihove uporabe. Rezultati su sljedeći:\n\n· Pojam „Hrvatska“ – 36 puta (kontekst: gospodarstvo, ustrojstvo, organizacija, reljef i baština)\n· Pojam „domovina“ – 11 puta (kontekst: različitost i baština)\n· Pojam „domoljublje“ nije spomenut\n\nOčekivani ishodi pisani su nevjerojatno površno, a to je najvažnija promjena koju je iznjedrila kurikularna reforma i trebalo je ishodima posvetiti pažnju. Pisani su koristeći opciju copy – paste, uz promjenu samo jedne riječi npr. opisati, objasniti, obrazložiti.... Opasni su površno ispisani ishodi, koji su u suprotnosti sa razinom očekivanih postignuća, zdravorazumski postavljeno, vođeni Blooomovom  taksonomijom ili bilo kojim znanstveno utemeljenim obrascem.\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n2. PRIJEDLOG PROGRAMSKOGA RASTEREĆENJA I PROMJENA\n( Matematika)\n\n2.1. Ishodi\n\nIščitavajući prijedlog kurikularne reforme za nastavni predmet matematiku uočena je pogrješka koja se provlači kroz cijeli tekst, a to je kriva upotreba aktivnih glagola. Na nekoliko mjesta je za zadovoljavajuću razinu usvojenosti upotrjebljen glagol opisivati, dok je za dobru razinu upotrjebljen glagol prepoznavati. Konkretan primjer je naveden u tablici uzetoj iz prijedloga ( 6. C.1.1).\n\nPRIMJER ISHODA:\n\n\n\n\n\n\n \n\n\n\n\n\n\nIshod broj 11 (C.1.1) se odnosi na 1. razred osnovne škole, dok se ishod broj 6 (C.1.1) odnosi na prvi razred trogodišnje srednje strukovne škole. Iz priloženog je vidljivo da se ishodi za navedene razrede podudaraju u nekim segmentima i razine usvojenosti su apsurdne. U 1. razredu osnovne škole je nužno imenovati i opisivati stožac? Zadovoljavajuća razina usvojenosti za 1. razred srednje škole je prepoznavanje i opisivanje geometrijskih likova?  Znači li to da će  naši keramičari, parketari stolari biti poučavani za pomoćne radnike i je li to potrebno rasterećenje za srednjoškolce? \nOd velike važnosti je obratiti pozornost na domenu pod nazivom „Podaci, statistika i vjerojatnost“. U prijedlogu reforme ona je definirana ovako: \n\n„Domena Podaci, statistika i vjerojatnost bavi se prikupljanjem, razvrstavanjem, obradom, analizom i prikazivanjem podataka u pogodnome obliku. Podatke dane grafičkim ili nekim drugim prikazom treba znati očitati te ih ispravno protumačiti i upotrijebiti. Sve se to postiže koristeći se jezikom statistike. Ona podrazumijeva uporabu matematičkoga aparata kojim se računaju mjere srednje vrijednosti, mjere raspršenja, mjere položaja i korelacije podataka. Nakon prepoznavanja veza među podacima i promatrajući frekvencije pojavljivanja, dolazi se do pojma vjerojatnosti. Određuje se broj povoljnih i svih mogućih ishoda, procjenjuje se i izračunava vjerojatnost što nam omogućuje predviđanje događaja.“ (str. 8)\nSljedeće što je bitno navesti je udio ove domene izražen u postotcima (od 1. do 8. razreda osnovne škole).\n· 1. razred osnovne škole: 7.14 %\n· 2. razred osnovne škole: 11.1 %\n· 3. razred osnovne škole: 6.67 %\n· 4. razred osnovne škole: 7.69 %\n· 5. razred osnovne škole: 5 %\n· 6. razred osnovne škole: 5 %\n· 7. razred osnovne škole: 5.26 %\n· 8. razred osnovne škole: 10.53 %\n\n Je li ova domena na tragu rasterećivanja djece u osnovnoj školi? Dolazi li, zapravo, do zasićenja i potiskivanja relevantnih sadržaja i tko će to djecu poučavati, kada učitelji nisu matično niti informirani, a kamo li educirani za to?\n\n2.2.  Cjelina, područje i domena \n\nSljedeća cjelina je usmjerena na novu terminologiju koja bi trebala biti istovjetna pojmovima spomenutim u NOK-u iz 2010. godine. Uveden je “novi koncept” domena. Navedene su sljedeće primjedbe:\n\n· Pojam domena označava jedan dio cjeline dok je u tekstu navedeno da je matematička domena veća cjelina matematičkog područja. On je ekvivalent pojmu koncepta - što će se na kraju znati? – (NOK 2010.)\n· Pojam veće cjeline je nejasan i neprecizan, ne postoji područje koje je veće od cjeline jer sam pojam cjeline u sebi sadrži sve svoje pojedine dijelove izvan kojeg nema niti jedan dio, već je (cjelina) sastavljena od svih pojedinosti koju je čine time. Pojam je terminološki i logički neprecizan.\n· Domena se u navedenom planu izražava isključivo kao sadržajno područje koje je sastavljeno po određenim ciklusima koji predstavljaju krajnje ishode učenja. Tu dolazi do nove problematike, a to je ne pridavanje važnosti matematičkim procesima. \nAko se domena sastoji od ciklusa, koja je svrha i što je to uopće cjelina i što je to matematičko područje, a što matematička cjelina? Matematički procesi padaju u drugi plan – ne postavlja se problematika toga kako će se učiti i što će se na kraju moći.\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n3. PRIJEDLOG PROGRAMSKOGA RASTEREĆENJA I PROMJENA\n( Geografija)\n\n\n3.1. Odgojno – obrazovni ciljevi učenja i poučavanja geografije \n\n„Poučavanje Geografije neposredno promiče prostor kao identitetnu osnovu, razvija identitet od osobnoga, lokalnog, regionalnog do nacionalnog građanskog, ali i do nadnacionalnog i globalnog identiteta građanina svijeta.“ Navedeni citat je dostupan u prijedlogu nacionalnog kurikuluma nastavnog premeta Geografije, kao i sljedeći: „Temeljna vrijednost učenja i poučavanja Geografije jest razvijanje znatiželje za svijet te poticanje nadahnuća za građenje bolje i uređenije sadašnjosti i budućnosti Hrvatske, Europe i svijeta.“ Jedan od glavnih obrazovnih ciljeva učenja i poučavanja geografije je spoznavanje važnosti identiteta i poseban se naglasak stavlja na promicanje lokalnog, regionalnog i nacionalnog identiteta uz poštivanje različitosti. U koncept prostornog identiteta je smješteno i njegovanje nacionalnog identiteta i svijest o važnosti izrastanja u odgovornoga i savjesnoga građanina. Iz navedenog se može zaključiti da je bitan segment željenih ishoda – domoljublje!? Pri iščitavanju prijedloga za geografiju od interesa je bilo, prvenstveno, provjeriti terminologiju i kontekst u kojem se sljedeći pojmovi koriste:\n \n· Pojam „Hrvatska“ se koristi 135 puta. Kontekst spominjanja pojma isključivo je vezan za položaj, reljef, klimu, stanovništvo, baštinu, tlo, iseljeništvo i globalizaciju.\n· Pojmovi „domoljublje“ i „domovina“ nisu ni jednom navedeni.\n\nIz priloženog se može iščitati da željeni ishodi koji upućuju na odgojne vrijednosti (koje proizlaze iz stečenoga znanja) ne mogu biti ostvareni. Niti jedan put nije spomenuta riječ domoljublje i domovina, a riječ Hrvatska, u svim oblicima, nije korištena osim u kontekstu prostorne orijentacije. Jedan od glavnih ciljeva je njegovanje nacionalnog identiteta i upoznavanje sa vlastitom kulturnom, povijesnom baštinom i nasljeđem. Taj cilj ne može biti ostvaren niti u jednom segmentu.\n. \n3.2. Analitička geografija!?\n\nIstraživana je učestalost upotrebe pojma „analizirati“ (ishodi učenja). U 5. i 6. razredu osnovne škole pojam se koristi u manjoj mjeri (u 5. razredu 1/11 odgojno – obrazovnih ishoda je usmjeren na analizu, u 6. razredu 3/11 ishoda je usmjereno na analizu). U 7. i 8. razredima učestalost pojma je znatno povećana i dominira (u 7. razredu 7/11 željenih ishoda se odnosi na analizu dok u 8. razredima 8/14). Bitno je postaviti još jedno pitanje: Je li geografija (u smislu odgojno obrazovnih ishoda) analitička?\n\n4. ZASTUPLJENOST IKT-a\n\nSljedeće od interesa je bilo provjeriti zastupljenost (korištenja) informacijsko-komunikacijskih tehnologija u pojedinim predmetima u osnovnoj školi od 1. do 8. razreda. Pojam se upotrebljava u sljedećim količinama:\n\n· Geografija: 39 \n· Matematika: 0 \n· Priroda i društvo: 95\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n5. ZAVRŠNE PRIMJEDBE\n\n5.1. Sastav stručnih povjerenstava\n\n· Učitelja iz osnovne škole ima u tragovima u povjerenstvima predmetnih kurikuluma.\n· Koordinacija  kojoj je na čelu dr. Jokić započinje cjelovitu reformu od OŠ, a u  tijelu nema niti jednoga predstavnika učitelja koji znaju kako se organizira rad u osnovnoj školi, koje su njene posebnosti. To je razlog što se u školama boje kako će se organizirati rad prema novoj koncepciji, upiti upućeni MZOS, neuspjeli, savjetnici AZOO su pisali programe, ali škola ima jasnu organizaciju formalno – pravne naravi koju moramo poštivati.\n\n5.2. Tehnička pripremljenost dokumenta\n\n· Preopsežan dokument uz puno nepotrebnoga ponavljanja nebitnih mu dijelova što dovodi do nemogućnosti komuniciranja s dokumentom koji treba ozbiljno iščitavati. \n· Neusklađena struktura dokumenta (svaki predmet ima svoju formu i strukturu tablice) što onemogućuje ozbiljnu komparativnu analizu i međupredmetne usporedbe, praćenje smislene usklađenosti sadržaja; primjerice povijesti i geografije, matematike i tehničke kulture…\n· Tablični prikaz neuređen, tekst razlomljen u kolonama i stranicama, u sredini tablice umetnut tekst u redovima. Nastavak čitanja je gotovo nemoguć zbog zbunjujuće koncepcije pisanja uz nedopustivu količinu šifri (priroda i društvo).\n\n5.3. Pripremljenost implementacije\n\nUčitelji, odnosno škole, koje moraju iznijeti reformu, detalje čitaju iz medija, reklamne spotove gospodina Jokića imaju uprizorene, ali stručne podrške i potrebne hitne edukacije nema.  Zato se pitamo kamo srljamo i zašto mijenjamo sustav koji funkcionira, za sustav koji neće funkcionirati na kvalitativnom pomaku? Građanski odgoj predaju razrednici koji su edukacijom, ponekada inženjeri ili umjetnici, a deklarativno postaju stručnjaci jer su prošli neki webinar. Je li ovaj dokument na tragu rasterećenja ili je u pitanju opasan populistički pamflet, koji podrazumijeva improvizaciju, a ne metodički oblikovanu nastavu? Možda je ovo re – forma  koja je izgubila prefiks pa govorimo samo o formi?\n\nLjiljana Klinger, M. Ed.\nRavnateljica - School Principal\n\n \nOsnovna škola Matije Gupca\nMatija Gubec International School\nIB World School\nDavorina Bazjanca 2\n10000 Zagreb\nCroatia\n \nwww.os-mgubec.hr\nPhone: +385(0)13836622\nFax: +385(0)13649134","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje\nObrazloženje: Predlagateljica daje svoje komentatre na prijedlog kurikuluma Prirode i društva, Matematike, Geografije, međurpedmetnih tema IKT i Građanski odgoj i obrazovanje, te se navedeno ne odnosi na prijedlog Okvira nacionalnog kurikuluma."]
[21,"Vladimir Paar","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA",{"$cut":{"chars":29206,"head":"doc.dr.sc. Matko Glunčić\nFizički odsjek\nPrirodoslovno-matematički fakultet\nSveučilište u Zagrebu\n\n\nPrijedlog kurikula za gimnazijsko obrazovanje\n\n\nSažetak\nAnalizom Prijedloga kurikula za gimnnazijsko obrazovanje zaključujem da je predloženi kurikul neprihvatljiv zbog sljedećih propusta:\nEkspertna radna skupina koja je određivala metodologiju i smjer rada svih Stručnih radnih skupina sastavljena je od stručnjaka iz isključivo društvenih znanosti, dok su ostala područja isključena, posebno temeljna STEM područja - matematika, fizika, kemija, biologija. \nPrijedlogom se ne smanjuje prosječna tjedna satnica, niti se smanjuje broj obveznih predmeta po godini.\nVeliki broj predmeta u 5. ciklusu pretvara se u jednosatne tjedne “tečaj” predmete, čime se gubi na dubini jer se učenika usmjerava na faktografske činjenice i površno učenje.\nIznesenim modelom izbornosti dovodi se u nepovoljan položaj učenike iz manjih gradova i manjih gimnazija.\nZanemaruje se važnost i specifičnost STEM područja koje je ključno za znanstveno-tehnološki razvoj Hrvatske. Time je predloženi kurikul suprotan opredjeljenjima Strategije koju je usvojio Sabor, i dokumentima EU koji STEM područje stavljaju u središte pozornosti.\nPrijedlog gimnazijskog kurikula dovest će do smanjenja broja studenata na prirodoslovnim, tehničkim, biomedicinskim i biotehničkim fakultetima što bi moglo imati dalekosežne, negativne posljedice na tehnološki i gospodarski razvoj Republike Hrvatske.\n\nKao reazultat ove analize predlažem sljedeće korake:\n1. Imenovati novi Ekspertni tim u kojemu će ravnopravno biti zastupljeno društveno-humanističko i STEM područje, pri čemu u sastavu trebaju biti i praktičari sa škola i istaknuti znanstvenici dokazane međunarodne reputacije.\n2. Imenovati pri Ministarstvu Savjet za kurikularne promjene sa širokim spektrom stručnjaka koji će pratiti rad Ekspertnog tima, posebice sa stajališta STEM područja i sa stajališta nacionalnog identiteta. Na čelu Savjeta trebao bi biti ministar.\n3. Pokrenuti izradu analize stanja po ključnim pokazateljima i projekcije razvoja kao polazišta za izradu kurikula.\n4. Članove predmetnih povjerenstava imenuje Ekspertni tim uz konzultacije sa Savjetom.\n5. Okvir izbornosti koju biraju učenici treba znatno ograničiti (argumenti su dani u ovom tekstu) i usmjeriti sukladno interesima razvoja.\n6. Prije početka rada na predmetnim kurikulima treba na temelju širokih stručnih rasprava institucija i pojedinaca utvrditi nastavni plan (ciljeve, tipove usmjerenja, školske predmete i satnicu) i tek onda započeti rad na izradi kurikula. Pritom u obzir treba uzeti sva dosadašnja pozitivna i negativna iskustva.\n7. Za izradu kvalitetnog i usklađenog kurikula treba predvidjeti najmanje dvije godine. Također, potrebno je provesti odgovarajuće i intenzivno stručno osposobljavanje nastavnog kadra, nužnog preduvjeta uspješnosti uvođenja novoga kurikula.\n \nAnaliza Prijedloga kurikula za gimnazijsko obrazovanje\n\nU sklopu kurikularne reforme sudjelovao sam kao član Stručne radne skupine za izradu prijedloga Nacionalnog kurikuluma za gimnazijsko obrazovanje te kao član radne skupine za izradu prijedloga predmetnog kurikuluma za Fiziku. U ovom tekstu analizirat ću glavne glavne promjene koje donosi Prijedlog kurikula za gimnazijsko obrazovanje. Zbog ograničenog prostora koncentrirat ću se na tri glavne točke - cijeve i načela gimnazijskog obrzovanja te na  model izbornosti koji se ovim prijedlogom uvodi u sve vrste gimnazija.\n Prema prijedlogu kurikula za gimnazijsko obrazovanje ciljevi gimnazijskog obrazovanja su: Cjelovit razvoj, Temeljno opće obrazovanje te Priprema za nastavak obrazovanja i cjeloživotno učenje. Dakle, priprema za nastavak obrazovanja jedan je od ciljeva gimnazijskog obrazovanja što će biti bitna činjenica kada budemo razmatrali ponuđene modele izbornosti. Načela gimnazijskog obrazovanja uglavnom slijede iz ciljeva gimnazijskog obrazovanja: Načelo individualnog cjelovitog razvoja, Načelo cjelovitosti obrazovanja, Načelo poticajnog, sigurnog i zdravog okružja, te se, na kraju i po prvi puta u hrvatskom kurikulu za gimnazijasko obra"}},"Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje\nObrazloženje: primjedbe se ne odnose se na dokument koji je predmetom javne rasprave već na Nacionalni kurikulum  za gimnazijsko obrazovanje."]
[22,"Vladimir Paar","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","Mislav Ježić\nHrvatska akademija znanosti i umjetnosti\n\nNapomene uz raspravu o „cjelovitoj kurikularnoj reformi“\n\n  Načelno, ako se želi reformirati naobrazba, za to mora postojati razlog, kao i svrha koja se želi postići. Opravdan bi razlog bio da se osuvremene zastarjeli dijelovi planova i programa, da se odgovori na potrebe društva i gospodarstva, ali i održanja prirode, kulture i znanosti. Opravdana bi svrha bila da se osposobe budući naraštaji za zadatak da odgovore na te potrebe i da se pri tome svakomu dade mogućnost da se razvije u cjelovitu osobu.\n Ljudi se od drugih vrsta živih bića razlikuju po nekim tjelesnim i duševnim osobinama, ali i po tome što su razvili kulturu unutar koje naobrazbom prenose iskustva čovječanstva s prijašnjih naraštaja na buduće. Time nastoje iskustva i znanja sačuvati i stalno povećavati i usavršavati. To im je do našega vremena stvorilo mnogo veću prednost pred drugim vrstama nego što su je imali praljudi na početku. Ako toga nismo svjesni i otpočinjemo reformu naobrazbe npr. prvenstveno od želje da rasteretimo djecu od suvišna učenja i da im damo da biraju samo ono čega su svjesni da ih zanima, vjerojatno nećemo nastaviti ostvarivati svrhu radi koje naobrazba služi ljudskomu rodu.\nMnožina raspoloživih informacija stalno raste eksponencijalnom brzinom. Kapacitet pamćenja učenika nije se bitno promijenio od davnine do danas, a možda je i opao s obzirom na to da je prvo pismenost, a potom su i digitalni mediji omogućili da knjige i digitalni dokumenti pamte znanje umjesto nas. No, ne budu li idući naraštaji ljudi više sami mogli nadzirati ta područja znanja i tehničkih vještina, i ne budu li mogli donositi odluke o njihovoj uporabi u skladu s potrebama ljudi, pa i planeta Zemlje, taj će velik potencijal prestati služiti ljudima i mogao bi ih i ugroziti. Zbog toga dobra naobrazba neće postati suvišna ako ljudi ne postanu suvišni. Zato su glavni zadatci pred svakom reformom naobrazbe revidirati opseg i sadržaje znanja po područjima (npr. predmetima u školi) i ponuditi u redovitim periodima na svoj način novu sintezu sadržaja prema najnovijem stanju spoznaja, a staviti ju u opseg usporediv s opsegom prijašnjih sinteza znanja i prilagođen mogućnostima učenika i studenata. \nStalna znanstvena, stručna i umjetnička revizija sadržaja, a ne izvanjske forme i organizacije, glavni je zadatak svake reforme koja ima smisao. Svaka promjena izvanjske forme i organizacije uzrokuje nered, privremeno nesnalaženje, koči obrazovni proces, donosi nepotrebne troškove, a samo promišljena sadržajna reforma može pokrenuti dalji i bolji poželjni razvoj sustava obrazovanja. Zamisli da se razredna nastava prebaci u više razrede, ili da se nastavnici obrazovani za nju prebace u više razrede (od petoga nadalje), da se uvede dodatna godina školovanja (prije prvoga razreda), da se promijene ciklusi (osmogodišnji u devetogodišnji i sl.), da se podijeli srednja škola u razrede s obvezatnim programom i one s izbornim programom,  pokazuje samo bezidejnost i besadržajnost prijedloga takve reforme. Takve se promjene u načelu ne smiju prihvaćati. Po tome mijenja li organizacijske okvire ili sadržaj (i to znanstveni i umjetnički, a ne ideološki), unaprijed se može znati hoće li reforma vjerojatno dati loše ili dobre rezultate.\nDa bi se to postiglo, treba uključiti u takvu reformu s jedne strane najbolje znalce i stručnjake za pojedina područja (npr. predmete) koji ih izvrsno razumiju i mogu napraviti takvu novu sintezu, a s druge strane djelatnike iz prakse, učitelje i profesore, koji imaju iskustva u radu s učenicima i studentima i znaju kako im treba prenositi znanje i razvijati vještine. U suradnju s ekipom za svako područje (ili predmet) treba uključiti i pedagoga i psihologa koji mogu pomoći svojim savjetom i svojom općom stručnošću za naobrazbu iako ne mogu zamijeniti ni znanja posebnih stručnjaka ni iskustvo učitelja i profesora s učenicima. \nU radu na prijedlogu „cjelovite kurikularne reforme“ (za razliku od rada na HNOS-u prije desetak godina u kojem su sudjelovale sve tri kategorije djelatnika, a koji nije valjano iskorišten ni vrjednovan) ne vidim da su sudjelovali takvi vrhunski znalci i stručnjaci pa se ne čini vjerojatnim da će se izraditi potrebne sinteze znanja s programom razvoja pripadnih vještina. A bez njih reforma ne može imati smisla ni postići svrhu. \nNaprotiv, čini se da je upravo izostanak najboljih znanstvenika i stručnjaka doveo do pretege psihološko-pedagoške brige da se djeca ne preopterete, što je samo jedna od dviju posudica na tezulji dobroga sustava naobrazbe. Bez druge posudice u koju mora stati potrebno znanje, ova će poslužiti samo urušavanju vrsnoće naobrazbe, stvaranju poluobrazovanih ljudi koji su veća opasnost za napredak društva i kulture od posve neobrazovanih jer ne znaju što sve ne znaju i ne razumiju. Takvi i sada već sudjeluju u urušavanju naobrazbe na svim razinama i u Hrvatskoj, i u dijelu Europe i svijeta.\nBilo bi mnogo svrhovitije upotrijebiti, pa ako treba u čem i opet osuvremeniti, izvrsne rezultate prethodnoga velikoga rada na HNOS-u za reformu naobrazbe u zemlji.\nPosebno treba upozoriti da u predloženoj reformi, čini se, nitko nije vodio ni psihološki dio brige za naobrazbu na odgovoran i stručan način. I obični roditelji odlično znaju da djeci u pubertetu (a to su viši razredi osmoljetke i najveći dio srednje škole) treba pokloniti veliku pažnju i imati mnogo razumijevanja za njih, ali im se baš tada manje nego ikada smije sve dati na izbor, bilo u odgoju bilo u obrazovanju, ako ne želimo imati neodgojene i neobrazovane ljude. To je još naglašenije kod dječaka nego kod djevojčica. Stoga je slobodan izbor između različitih ponuda nepotpune naobrazbe upravo u vrijeme puberteta, osobito velik psihološki i pedagoški propust u zamisli ove reforme. On još više diskriminira muški nego ženski dio učenika jer su dječaci u tome razdoblju još mnogo češće skloni tomu da odaberu lakši i time nekorisniji dio programa naobrazbe, a time im se oduzima budućnost. To bi svaki psiholog morao dobro znati. Stoga takav prijedlog izbornosti, uz urušavanje i fragmentaciju opće naobrazbe, ima i skrivene elemente diskriminacije po spolu.\nNapokon, takva bi izbornost mogla značiti ukidanje općih gimnazija (uključujući tu i klasične i matematičke gimnazije) koje su veliko civilizacijsko dobro i iz kojih su se uvijek regrutirali najbolji studenti i poslije najkorisniji članovi društva. Tko je voljan preuzeti na sebe političku i društvenu odgovornost za takvu destrukciju? Dobra opća naobrazba i u humanističkim i društvenim područjima, i u matematici i jezicima, i u prirodoslovnim i tehničkim područjima, najsigurnije je jamstvo za budućnost mlada čovjeka u dinamičnome svijetu, kao i za budućnost zemlje koja takav ljudski potencijal želi i umije upotrijebiti za opće dobro.\nZamišljeni je prilagođeni pristup naobrazbi prema individualnim potrebama i izboru djece u „cjelovitoj kurikularnoj reformi“ izvrstan i primjeren u specijalnim školama i centrima za djecu s teškoćama u intelektualnome razvoju i djecu s autizmom. Tamo su njihove individualne i psihološke potrebe mnogo bitnije od inzistiranja na zahtjevima naobrazbe koji će ih isfrustrirati. No prenositi model naobrazbe za djecu s teškoćama na svu učeničku populaciju protivno je razumu i vitalnim potrebama društva.\nA ako provodimo reformu da bismo sve učenike rasteretili, kao da svi imaju teškoće u razvoju, onda bih molio da se zakonski ukine obvezatnost školovanja koje bi moglo izgubiti svrhu jer će roditelji morati ionako privatno školovati djecu ako budu mogli. No to je katastrofa za europsku zemlju i postignute civilizacijske standarde. Već i sada nekompetentnost nastavnika (koji su završili nastavnička usmjerenja studija, ali valjda ne vladaju strukom pa ne znaju rastumačiti svoj predmet) prisiljava roditelje da za većinu učenika (osobito za matematiku i prirodoslovne predmete) traže privatne instrukcije. Odatle je trebalo početi reformu da se ta sramota za obrazovni sustav više ne događa!\nSuprotno tomu, u današnjem je svijetu neizbježno ponuditi na neki način kompetitivan sustav naobrazbe jer će inače zemlja u kojoj se reforma provodi dramatično zaostati za drugima u svijetu. Da bi se takav sustav razvio, a da se ne bi učenici našli preopterećeni, potrebno je uložiti malo više promišljanja i napora nego samo u to da se postojeći sustav uruši. No rješenje je jasno. Treba ponuditi s jedne strane što više slobodnih aktivnosti iz raznih područja (predmeta) znanja / znanosti, umjetnosti i sporta. A s druge, što je mnogo zahtjevnije, ali je dragocjeno, treba ponuditi, možda već od osnovne škole, a sigurno od srednje, no najvjerojatnije od petoga razreda, programe iz svih predmeta na više razina primjerenih različitim sposobnostima djece: iz prirodoznanstvenih predmeta, iz humanističkih i društvenih predmeta, iz umjetničkih predmeta, iz sporta. Dobre škole, npr. u Sjedinjenim Američkim državama, imaju osnovni program iz predmeta koji svi koji nemaju posebne teškoće moraju svladati (to se ne bira), zatim napredniji program za bolje učenike, i intenzivni program za najbolje. Imaju razvijen sustav praćenja napretka svakoga učenika u kojem se učenik pomiče iz jedne razine programa u drugu prema motiviranosti i uspješnosti, čak i u tijeku iste godine, pa čak i iz jednoga razreda u drugi (viši) ako je toliko napredniji. Time se nitko od učenika ne preopterećuje, svi mogu biti integrirani u društvo, održava se osnovni standard, a najnadareniji nisu zanemareni kao što bi bili u nas, nego se svačije sposobnosti razvijaju u najvećoj mogućoj mjeri. Svi su zadovoljni, a naobrazba je najkompetitivnija na svijetu. Ako tako nešto u maloj zemlji poput Hrvatske ne znamo i ne možemo pokušati uvesti, molio bih da ni ne provodimo „cjelovite reforme“ necjelovite naobrazbe.\nZa dobru naobrazbu u javnim školama i učilištima država nosi odgovornost. Mi nemamo prava, pod bilo kakvim izlikama i floskulama, u našem obrazovnome sustavu ne dati svim učenicima najbolju naobrazbu i odgoj koje možemo, a prema njihovim mogućnostima – i iz matematike i iz jezika, i iz prirodnih i iz humanističkih područja, i iz tehničkih znanja i iz umjetnosti, i iz sportova. Samo u tome slučaju osposobit ćemo mlade ljude da se nose s kompetitivnošću dinamičnoga i nesigurnoga svijeta u kojem živimo, samo u tome slučaju možemo i Hrvatsku učiniti kompetitivnom koliko je nužno da bi se nosila s tim svijetom i u njem očuvala potrebnu mjeru samostalnosti i slobode svojih građana. Oni koji se time bave, za to moraju nositi i punu odgovornost.","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje \nObrazloženje: primjedbe se ne odnose se na dokument koji je predmetom javne rasprave. Predlagatelj navodi opravdane razloge za reformu te su svi oni uključeni u istu. Ne prihvća se međutim njegova tvrdnja da je prvenstvena svrha reforme rasterećenje učenika. To u Okviru nacionalnog kurikuluma kao prvenstvena svrha nigdje nije navedeno.\nNije svrha svake reforme u obrazovnom sustavu revidirati opseg i sadržaje već promjena cjelokupnog sustava s naglaskom na proces učenja i poučavanja.\nPredlagatelj ima diskriminatorni stav prem dječacima i djecom s teškoćama  te se zalaže za preuzimanje modela \"naobrazbe\" iz SAD-a, što je neprihvatljivo za hrvatske uvjete."]
[23,"Vladimir Paar","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA",{"$cut":{"chars":20962,"head":"Prof.dr.sc. Boris Širola, redoviti profesor\nPMF, Matematički odsjek\ne-mail: sirola@math.hr\n\n\nNeki komentari o CKR s posebnim osvrtom na Nacionalni kurikulum nastavnog predmeta Matematika\n\n      Prijedlogom Cjelovite kurikularne reforme (CKR) predviđa se temeljito planiranje i organiziranje odgojno-obrazovnog procesa u RH, u dolazećim godinama. Posebno, u Okviru nacionalnog kurikuluma (ONK), kao bazičnom dokumentu cijele reforme, navodi se kako je dani prijedlog iniciran   Strategijom obrazovanja, znanosti i tehnologije  (Hrvatski sabor, listopad 2014.), koja ''određuje načela organizacije odgojno-obrazovnog procesa, načela učenja i poučavanja, te načela vrednovanja''. Isto tako, ONK dobiven je u kontinuitetu na neka prethodno započeta nastojanja, kao što je npr. Nacionalni okvirni kurikulum (NOK, 2011. godine).  Iako su čak i neki članovi povjerenstva za predmetne kurikulume opetovano naglašavali kako je vrijeme za rad na kreiranju cijelog dokumenta CKR bilo definitivno prekratko, cjeloviti predloženi materijal je neprimjereno velik; valjda više od 3000 stranica teksta. Kako se isto tako moglo čuti, na taj je način svojim opsegom dobiveni dokument izgubio na transparentnosti i mogućnosti istinski operativne implementacije. Kako se i opet moglo čuti i od samih članova povjerenstava, nastanak samih predmetnih kurikuluma bio je na razne načine ''uvjetovan''. Npr., za predmetne kurikulume bile su date ''gotove kućice'' u koje se trebalo popunjavati pojmove/teme poučavanja, ili pak tzv. pripadne ishode učenja; bez prave mogućnosti za nekim kreativnim intervencijama. Na moje konkretno pitanje, nekolicini članova predmetnih kurikuluma matematike i fizike, o tome tko je ''definirao'' te ''kućice'', nisam dobio konkretan odgovor; već komentare tipa ''to nije jasno, mi smo samo morali popunjavati''. Konačno, moj je dojam da su sastavljena povjerenstva za izradbu pojedinih dokumenata CKR-a imala premali broj članova koji imaju sve potrebne kompetencije za rad na tako važnim dokumentima. Tu prvenstveno mislim na manjak ljudi iz znanstveno-nastavnih sveučilišnih zajednica, i to posebno pri postupku određivanja nastavnih tema koje bi se trebale poučavati u okviru pojedinih nastavnih predmeta. (Konkretno, npr. cjelokupnu vertikalu poučavanja matematike mogu  meritorno osmisliti timovi sastavljeni od  pojedinaca, gotovo isključivo iz znanstveno-nastavnih sveučilišnih zajednica, koji imaju ''pogled odozgo'' i koji istinski razumiju kako je matematika kao znanost strukturirana.) Spomenuta činjenica posebno je relevantna za nastanak kurikuluma iz tzv. STEM područja (eng., Science, Technology, Engineering and Mathematics); za koja npr. nema niti jednog istaknutog predstavnika u sedmeročlanoj Ekspertnoj radnoj skupini, koja je najodgovornija za nastanak CKR-a. Cilj ovdje napisanog teksta je komentirati tek neke stavke CKR-a, za koje mislim da je to apsolutno nužno. \n\n\n1. O rasterećenju odgojno-obrazovnog procesa\nSadašnji je školski sustav takav da su učenici u svim ciklusima obrazovanja preopterećeni nastavnom materijom i samim odgojno-obrazovnim procesom u cjelini. Kao rezultat toga, učenici su i dezorijentirani, ali i pod konstantnim psihološkim pritiskom takvog sustava. To je posebno bitan problem za nas, pripadnike matematičke zajednice. Naime, matematika je  kontinuirano prokazivana kao predmet koji prosječnom učeniku nije moguće uspješno apsolvirati bez tzv. instrukcija. No pritom se ne uviđa da je taj problem u dubokoj vezi upravo s problemom preopterećenosti učenika ukupnim nastavnim procesom. (Taj je problem posebno prisutan  u Gimnazijskom kurikulumu, ali i u sadašnjem stanju gimnazijskog obrazovanja.) Dio odgovornosti za to sigurno leži i na samoj struci, tj. nama matematičarima, poradi podosta opsežne materije, predviđene za poučavanje,  koja bi se zasigurno mogla bar malo reducirati. S druge strane, barem jednako tolika odgovornost leži u problemu ukupne preopterećenosti, za sve predmete i njihove   nastavne sadržaje. Jedino pravo rješenje tog problema je pokušaj racionalnog dogovora svih struka, kako bi se došlo do konkretnog z"}},"Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje\nPredlagatelj se osvrće primarno na prijedlog nacionalnog kurikuluma za predmet Matematika, većina primjedbi se ne odnosi na dokument koji je predmet javne rasprave. \nPredlagatelj se u dijelu osvrće na dodatno opterećenje učenika koje donose međupredmetne teme no realizacija međupredmetnih tema treba i može (a tako je u prijedlozima kurikulumskih dokumenata i planirana) biti ostvarena kroz sadržaje postojećih predmeta i predviđene projektne tjedne ne pridonoseći dodatno opterećenju učenika."]
[24,"Vladimir Paar","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","Prof. dr. sc. Stipe Kutleša\nInstitut za filozofiju\nUlica grada Vukovara 54\nZagreb\n\nOsvrt na prijedlog nacionalnog kurikula – Cjelovita kurikulska reforma (CKR)\n1. Opće napomene\nNitko u sadašnjem trenutku ne dovodi u pitanje potrebu reforme odgojno-obrazovnoga sustava u Hrvatskoj. Samo je pitanje je li svaki prijedlog „kurikularne“ (trebalo bi kurikulske) reforme prihvatljiv. U tom smislu vode se rasprave oko „Cjelovite kurikularne reforme“ (CKR). Kako je u ovom trenutku to jedini prijedlog kod nekih se stječe dojam da se on mora i provesti jer su Hrvatskoj nužne reforme u svemu pa tako i u sustavu znanosti i obrazovanja. Bolje je na osnovi široke stručne rasprave svih čimbenika zainteresiranih za reformu trijezno promisliti i profesionalno postupiti nego na brzinu provesti „reformu“ koja će donijeti više štete nego koristi. Na taj oprez nas nuka dosadašnje iskustvo. \n2. Pravna utemeljenost CKR\nCKR je stvorena mimo zakona. Ona nije utemeljena na zakonu jer ne postoje zakonske ovlasti prema kojima bi vođenje izrade kurikula bilo povjereno izvaninstitucionalnoj „ekspertnoj radnoj skupini“.  Čl. 23. Zakona o ustrojstvu ministarstava kaže je da sve upravne i druge poslove oko kurikula radi Ministarstvo, a čl. 3. Zakonu održavnim službenicima govori da poslove iz djelokruga utvrđenih Ustavom, zakonom ili drugim propisima u državnim tijelima obavljaju isključivo državni službenici. Članovi Ekspertne skupine za izradu kurikula nisu državni službenici. Ta je skupina osnovana i djeluje u suprotnosti sa zakonima RH.  \n\n3. Ekspertna skupina\n\nEkspertna radna skupina za osmišljavanje, uspostavu i provedbu CKR sastavljena je od „podobnih“ kadrova iako je formalno bio raspisan natječaj. Prevladavaju kadrovi iz „školske prakse“ a nema znanstvenika i sveučilišnih profesora (nekoliko imena čine iznimku) pogotovo s višim znanstvenim i nastavno-znanstvenim zvanjima. U „Ekspertnoj radnoj skupini“ nema ni akademika, znanstvenika prepoznatljivih u svijetu ni iz jednoga područja kako prirodnih tako ni društvenih ni humanističkih znanosti. CKR je projekt od nacionalnog i dugoročnog značaja i ne smije mu se pristupiti površno u stručnom smislu niti po načelima ideološke podobnosti u političkom smislu. Postojeći sastav „Ekspertnoj radnoj skupini“ i namjera njegova imenovanja ukazuje upravo na to. Upozorenja i pozivi da se sastav radne skupine proširi nije naišao na odaziv prijašnjeg MZOS-a. To navodi na zaključak da se u CKR nije htjelo uključiti vrhunske znanstvenike koji imaju drugačije svjetonazore.\n\n4. Načelne primjedbe na CKR\n\nEkspertna skupina je krenula u izradu nove CKR kao da prije toga ništa nije postojalo. Nisu napravljene analize i usporedbe prijašnjih postojećih prijedloga programa. Ne vidi se što se mijenja i zašto te čime se to dopunjuje.\nCKR nije bitno novi program reforme nego je „jedna velika zakrpa koja mora držati vodu dok se ne napravi neki konkretniji i sveobuhvatniji zahvat za čiju će izradu na raspolaganju biti i više vremena, ali i flekibilnosti.“ (izdvojeno mišljenje Dalibora Perkovića, prof. fizike)\n\nCKR obiluje brojnim znanstvenim, stručnim, pedagoškim, didaktičkim, metodičkim i drugim nedostatcima.  \nOpis kurikula za pojedine predmete je preopćenit i primjenjiv je za gotovo svaki predmet tako da se mnoge formulacije ponavljaju i nisu karakteristične za pojedini predmetni kurikul. Tako se opseg čitavog dokumenta nepotrebno povećao na nekoliko tisuća stranica teksta. Mnogi elementi u dijelovima kurikula B, E, F, G su zajednički svim predmetima i nepotrebno je ponavljati gotovo isti sadržaj često izrečen frazama koje isto znače. Neki od tih dijelova (npr. A,  C, D) specifični su za svaki pojedini predmet.\nU zajedničkim dijelovima (npr. u B) javljaju isti izrazi koji su zajednički svim predmetima kao: upoznavanje s, razvoj (razvijanje) vještina, razvoj (razvijanje) sposobnosti, poticanje sposobnosti i sl. Slično je i u drugim dijelovima. U dijelu F poddijelovi su gotovo isti za svaki predmet: Iskustva učenja, uloga učitelja, okružje, grupiranje djece i učenika, učenici s teškoćama i daroviti učenici. \nZar se tvrdnja „Učenjem i poučavanjem filozofije stječu se znanja i usvajaju vrijednosti nužne za razvoj svjesne i odgovorne osobe i građanina koji promišlja, djeluje i stvara. Njome se njeguje individualnost i posebnost učenika kao ravnopravnoga člana društva i zajednice“ ne odnosi jednako tako i na bilo koji drugi predmet iz kurikula. Ili npr. tvrdnja: „Vrednovanje u učenju i poučavanju Logike temelji se na samoodgovornosti, samostalnosti, kritičnosti, suradnji i kvaliteti stečenoga znanja“. Ne odnosi li se i to na svaki ili gotovo svaki predmet? U gomili sličnih fraza moglo se napisati u kurikulu za Hrvatski jezik da je „uljudno ophođenje“, pristojnost i sl. dio učenja hrvatskog jezika. To nije prvenstveno stvar hrvatskoga jezika nego stvar odgoja, etike, morala. Nije li „uljudno ophođenje“ stvar i matematike, fizike, biologije, filozofije i bilo kojeg drugoga predmeta? Ako da zašto to posebno isticati kod hrvatskog jezika? Nisu li samoodgovornost, samostalnost, kritičnost, suradnja i kvaliteta stečenoga znanja važni za sve predmete, a ne samo za logiku? Postoji mnoštvo sličnih primjedbi koje je nemoguće i navesti.\nU dijelu D obrazovni ishodi i razina usvojenosti toliko su općeniti da se mogu primijeniti na gotovo sve predmete ili barem na predmete istog znanstvenog područja (humanističkog, društvenog, prirodoslovnog). U tabelama se sadržaju učenja ponekad doslovno ponavljaju u osnovnoj i srednjoj školi (samo s većim opsegom u srednjoj školi, tj. nema kvalitativnog razlikovanja). \nIshodi učenja su opisani izrazima tzv. Bloomove taksonomije kao što su: prepoznati, opisati, objasniti, navesti, istražiti, analizirati, usporediti, vrednovati i sl., a izrazi kao zapamtiti, naučiti, znati kao da su zabranjeni. Je li ideal tzv. „društvo znanja“ ili „društvo vještina“, prepoznavanja i sl.? Može li se uspješnost obrazovanja (pr)ocjeniti pomoću ishoda učenja ili je primjerenije uzeti u obzir usvojene sadržaje? Model „ishodi učenja“ nije naišao na dobar prihvat kod sveučilišnih nastavnika, a on se sada nameće cijelom obrazovnom sustavu u Hrvatskoj bez prethodne rasprave o tome. Dok kod nekih predmeta taj model moda i može biti opravdan kod nekih sigurno ne može. Zašto ga se onda unificirano primjenjuje na sve predmete? \nVrednovanje usvojenih ishoda učenja odnosno ocjenjivanje je poseban i vrlo osjetljiv problem kojemu se nije u CKR pristupilo na ozbiljan i stručan način. Ostale su mnoge nepoznanice. Ukidanje brojčanog ocjenjivanja u nižim razredima osnovne škole nije obrazloženo i oko toga nije provedena rasprava. Možda je na nekim razinama i kod nekih predmeta taj način i prihvatljiv. O tome u CKR nema ni riječi. Razine usvojenosti ishoda učenja nisu jasno razgraničene i ponekad nije jasna razlika između „zadovoljavajuće“ i „dobre“ razine. Tako se npr. u Filozofiji A4.1 kaže za „zadovoljavajuću“ razinu: „Učenik vlastitim riječima iskazuje značenje i važnost relevantnih pojmova“, a za razinu „dobar“: „Učenik vlastitim riječima navodi razlike između relevantnih pojmova i objašnjava odnose u koje ulaze“. Razina „vrlo dobar“ zahtijeva da „Učenik u izlaganju upotrebljava filozofske pojmove u njihovu točnome značenju s obzirom na kontekst“. Znači li to da za razine „zadovoljavajuća“ i „dobra“ učenik ne mora upotrebljavati pojmove u točnom značenju? \nCKR ne navodi koji je sadržajni minimum koji učenici moraju usvojiti iz pojedinog predmeta, kakav je način ocjenjivanja, kako se učenici i nastavnici motivirati da postignu uspjeh. Čini se kao da nisu jasno iskazane razlike između potencijalno darovitijih i motiviranijih učenika te se čini kao da se vraća „uravnilovka“ u obrazovni sustav. \nTablice su već unaprijed zadane i oni koji su angažirani u izradi kurikula samo su „mehaničari“ koji trebaju popuniti tablice u skladu sa zadanim rubnim uvjetima. Time im se oduzela sloboda i kreativnost u oblikovanju kurikula (usp. neka izdvojena mišljenja o CKR).\nKada se u dijelu E govori o povezanosti s drugim odgojno-obrazovnim područjima i međupredmetnim temama, onda je stvar gotovo identična kao i u ostalim „zajedničkim“ dijelovima. Ne bi li bilo prikladnije u općem dijelu (zajedničkom za sve predmete) navesti ono što je zajedničko. Svi su predmeti na neki način povezani jedan s drugim. Istaknuti specifičnosti onih bližih veza.\n\nU predmetnom kurikulu Filozofija obavezne su tri domene, a pet je izbornih. Među obaveznim je i domena Djelovanje i orijentacija koja sadrži etiku filozofiju morala. Kako postoji poseban predmet Etika koja se poučava više godina, a filozofija samo jednu godinu onda u predmetu Etika i domeni Djelovanje i orijentacija dolazi do velikog preklapanja, a druge domene (izborne) su ipak zanemarene. \n\n5. Usklađenost sadržaja različitih predmeta\n\nAko je CKR cjelovita reforma, a trebala bi biti, onda mora biti provedena usklađenost sadržaja iz različitih predmeta što u CKR nije slučaj. Neki se pojmovi i sadržaji preklapaju i sadržaj su različitih predmeta. Nije usklađeno kada se oni uče u kojem predmetu. Oni se mogu učiti u okviru različitih predmeta, ali ih treba tako povezati da učenik dobije dojam i spoznaju da su stvari u svijetu više povezane nego što učenik ima predodžbu učeći „različite“ predmete i na prvi pogled posve „različite“ sadržaje. \nKako npr. povezati i razumjeti namjeru CKR kada se u kurikulu Hrvatskoga jezika govori o „uljudnom ophođenju“ ili se u kurikulu Etike kaže: „Etika je predmet kojim se kod učenika razvijaju moralno i etičko promišljanje te moralno i etičko djelovanje“ s onim što se kaže u kurukulu toga istoga Hrvatskoga jezika, točnije u propisanoj lektiri u kojoj se prostački psuje, mlade se uvodi u svijet nastranih likova koji robuju požudama, pornografiji, pedofiliji, alkoholu, vulgarnostima, morbidnim scenama, prostituciji i sl. (usp. Silvija Šesto, Zoran Ferić, Kristian Novak, Dubravka Ugrešić, Haruki Murakami i dr.). To se sve „preporuča“ djeci od pet godina pa dalje. Opravdanje za to su navodna briga da se „stvori čitatelje“ koji će bez napora, muke i samo s uživanjem čitati i učiti. Očiti autori CKR ne razumiju što je to čitanje. To nije zabava nego naporan i odgovoran posao ako ga se shvati kako treba (usp. D. Barbarić: Što znači „čitati“?, Vijenac, br. 575, str. 8-9) \nSadržaji i pojmovi s kojima se učenik susreće po prvi puta nisu usklađeni. Tako se npr. u biologiji uvode pojmovi gravitacije ili odnosa volumena i površine prije nego su ti pojmovi spomenuti u fizici i matematici. Neki su sadržaji u CKR izmiješani i narušena su didaktička načela. Nedovoljna pozornost pokazuje se tzv. STEM predmetima što se u javnim raspravama argumentirano dokazivalo.\n6. Nazivlje u CKR\nCKR je reforma obrazovanja u Hrvatskoj. Pretpostavlja se upotreba hrvatskog nazivlja zbog više razloga prvenstveno višestoljetne hrvatske jezične i kulturne baštine. Hrvatskom nazivlju treba dati prednost nad stranim nazivljem. Treba izbjegavati tuđice iako ih treba poznavati. Primjere nalazimo u svim predmetima kurikula. Nazivlje se treba usuglasiti kako u pojedinim predmetima kurikula tako i na razini cijeloga kurikula, tj. među predmetima.\nPrimjedbe dane na neke pojedine predmetne kurikule sadrže i problem nazivlja. Izraze uskladiti s hrvatskim jezičnim standardom, a ne usvajati strana, pretežito engleska pravila. Tako npr. u fizici ne treba reći s-t grafički prikaz/dijagram nego: grafički prikaz s-t (po sličnoznačnosti: ne Zagreb film festival nego Zagrebački filmski festival) i sl. Posebno pripaziti na razlikovanje fizički i fizikalni (to nije isto): Fizički je ono što se odnosi na fizičko ili materijalno za razliku od duhovnog, a fizikalno je ono što se odnosi na fiziku kao znanost. Ne može se reći (iako je uobičajeno) Fizički zavod PMF-a nego bi trebalo reći Fizikalni zavod PMF-a. Slično je s pojmovima veličina, pojava, problem. Ne može se u svakom slučaju (radi ujednačavanja) fizikalno zamijeniti s fizičko. Tako npr. energija nije fizička veličina i pojam nego fizikalna veličina i pojam. Slično je i s pojavom i problemom, zakonom i sl. Newtonovi zakoni nisu fizički zakoni nego su nešto što nije fizičko, materijalno nego apstraktno, duhovno, pojam fizike, tj. fizikalni zakoni. Fizička je poluga, a zakon poluge nije fizički nego fizikalni, tj. zakon fizike o poluzi. Zašto se npr. ne kaže fizička kemija nego fizikalna kemija? \n\nU CKR se nedosljedno i krivo koriste mnogi pojmovi. Tako npr. u kurikulu Logike kaže se: „Glavna su načela u poučavanju i učenju Logike podizanje svijesti učenika o kriterijima dobroga mišljenja i zaključivanja te vježbanje usklađivanja mišljenja s tim kriterijima“. „Dobro“ nije pojam logike nego je to pojam „valjano“ te bi trebalo reći kriteriji ispravnog ili valjanog mišljenja i zaključivanja. Zaključivanje nije istinito ili dobro nego valjano ili nevaljano. Slično: „Zadaci iz druge domene zahtijevaju da učenik određuje uvjete u kojima je pojedina rečenica istinita odnosno nije istinita“. U logici je primjerenije koristiti izraz „iskaz“ ili „sud“ (u smislu prosudbe) jer nije svaka rečenica ujedno iskaz, ali svaki iskaz jest rečenica. Također se kaže u CKR: „Učenik tako razvija kreativno, kritičko i brižno mišljenje.“ Kakvo bi to bilo „brižno mišljenje“ u logici? \n\n7. Zaključak\n1. Reforma osnovnog i srednjoškolskog odgojno-obrazovnog sustava je nužna. \n2. Predložena CKR je nestručno i površno napravljena i uz to je ideološki motivirana pa je treba potpuno odbaciti.\n3. Odmah krenuti s raspravom o konkretnim koracima o reformi. Ne može reforma obrazovanja biti izolirana od svih drugih aspekata reforme društva. Ustanoviti i složiti se oko toga kakvu Hrvatsku hoćemo i u okviru toga kakvu reformu obrazovanja hoćemo. Treba nam korjenita promjena u sustavu odgoja i obrazovanja.\n4. Reformu mora voditi stručno tijelo sastavljeno od najboljih stručnjaka sa svih područja uz uključenost onih u praktičnom izvođenju nastave. \n5. Uz promjenu programa usporedno raditi na pripremi nastavnika na stručnom usavršavanju. Osigurati da predmete predaju samo za to kvalificirani nastavnici.\n6. Uravnotežiti odnos predmeta iz različitih područja: prirodoslovnih i društveno-humanističkih. Bolje vrednovati tzv. STEM područja.\n7. Utvrditi čvrstu obrazovnu jezgru, a izbornost prilagoditi uzrastu učenika, okolnostima i ciljevima obrazovanja.\n8. Isključiti ideološke sadržaje iz kurikula.\n9. Zadržati gimnazije u sustavu obrazovanja i osmisliti strukovne škole koje bi bile povezane s gospodarstvom i proizvodnjom. \n10. Poticati posebno nadarene i motivirane učenike i stvoriti centre izvrsnosti u srednjem školstvu.\n11. Osigurati bolje svladavanje jezičnih kompetencija (djelotvorno učenje i savladavanje znanja stranih jezika bez potrebe dodatnog angažmana u školama stranih jezika). \n12. Osigurati materijalnu osnovu provođenja reforme.","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje \nObrazloženje: Dio primjedbi je vrlo općenit, nepotkrijepljen i ne odnosi se na dokument koji je predmet javne rasprave. Drugi dio primjedbi odnosi se na niz drugih predloženih kurikulumskih dokumenata, uključujući i prijedloge kurikuluma nastavnih predmeta Filozofija, Etika, Logika, Hrvatski jezik, Fizika, no također se ne odnose na dokument koji je predmet javne rasprave."]
[25,"TAMARA NIKŠIĆ","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","Fizički odsjek, Prirodoslovno-matematički fakultet\nSveučilište u Zagrebu\n(Napomena: dokumenti cjelovite kurikularne reforme su usko povezani te je zapravo nemoguće komentirati svaki pojedini dokument, od pedestak dostupnih)\n\nVijeće Fizičkog odsjeka Prirodoslovno-matematičkog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu razmotrilo je dokumente cjelovite kurikularne reforme (dalje: CKR) dostupne na mrežnoj stranici Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta. Budući da javna rasprava o većini dokumenata CKR-a još nije otvorena, Vijeće se ograničilo na načelne primjedbe vezane u sadržaj i način provođenja CKR, a posebno su analizirani očekivani utjecaji na budući razvoj STEM područja u Republici Hrvatskoj. Napominjemo da je kvalitetno obrazovanje u STEM području ključno za budući razvoj društva koji se temelji na inovacijama i naprednim tehnologijama (Vidjeti nedavnu studiju provedenu u SAD-u: https://itif.org/publications/2016/02/24/demogra\nphics-innovation-united-states).\n\nSadržaj dostupnih dokumenata može se ugrubo podijeliti na organizacijske promjene u školama koje bi trebale nastupiti za nekoliko godina i promjene u sadržajima predmeta te načinima poučavanja i vrednovanja učeničkog rada koje bi trebale nastupiti u mnogo kraćem roku. Budući da se navedene promjene odvijaju na bitno različitim vremenskim skalama i nisu međusobno uvjetovane, ne vidimo racionalnog razloga da se vodi objedinjena i relativno kratka javna rasprava koja bi obuhvaćala preko 3000 stranica isprepletenih dokumenata. Osim analize sadržaja predloženih dokumenata, Vijeće ih je usporedilo s važećim Zakonom o odgoju i obrazovanju u osnovnim i srednjim školama. Uočeno je da predloženi dokumenti većinom sadrže elemente Nacionalnog kurikuluma (čl. 26., st. 2. Zakona), ali i elemente Nastavnog plana i programa (čl. 27., st. 2. Zakona) i Državnog pedagoškog standarda (čl. 5. Zakona). Naime, satnice pojedinih predmeta utvrđuju se Nastavnim planovima i programima, dok se uvjeti za ostvarivanje kurikuluma i nastavnih planova utvrđuju Državnim pedagoškim standardom (npr. pragovi od deset učenika za izvođenje izbornih modula i sadržaja osobnog izbora). Iz navedenog je razvidno da predložene dokumente treba bitno doraditi i uskladiti s važećim zakonskim okvirom kako bi uopće bili spremni za javnu raspravu. To se posebno odnosi na eksperimentalnu provedbu novih kurikula što ćemo detaljnije obrazložiti u kasnijim dijelovima dokumenta. Osim dorade predloženih dokumenata, stručna javnost bi na raspolaganju trebala imati analizu postojećeg stanja i projekcije za buduće razdoblje kako bi se o sadržaju CKR moglo meritorno raspravljati.\nU prvom dijelu ovog dokumenta pokušat ćemo obrazložiti potrebu pažljivog pristupanja organizacijskim promjenama u školama, u drugom dijelu ćemo se osvrnuti na predmetni kurikul fizike, a u zadnjem dijelu na potrebu uključivanja svih segmenata sustava u promjene obrazovnog sustava. \n\nOrganizacijske promjene u školstvu\n\nJedna od glavnih postavki predloženih organizacijskih promjena u gimnazijama je povećanje izbornosti tijekom obrazovanja. Dosadašnji model podjela gimnazija naziva se model ranije orijentacije jer učenik bira smjer obrazovanja već pri upisu u gimnaziju. Povrh toga uvodi se i model kasnije orijentacije za opće gimnazije u kojima je predviđen izbor modula i predmeta osobnog izbora nakon 2. godine gimnazijskog obrazovanja. Orijentacijski moduli i predmeti osobnog izbora predviđeni su i u drugim vrstama gimnazija. U općim gimnazijama predviđeno je uvođenje sedam modula od kojih su tri iz grupe STEM područja, a četiri iz grupe jezičnog, društveno-humanističkog i umjetničkog područja (D&H). Međutim, u dokumentima je navedeno da opće gimnazije moraju ponuditi barem jedan modul iz prve grupe (STEM) i barem jedan iz druge grupe (D&H).  Isto je navedeno za prirodoslovno-matematičke (koje imaju tri modula iz STEM i jedan D&H područja) i jezične (koje imaju tri modula iz D&H i jedan iz STEM područja) gimnazije. Osim toga, u dokumentu je naveden i prag od deset učenika da bi se modul ili sadržaj osobnog izbora uopće održavao. Nuđenjem velikog broja modula škole s manjim brojem učenika izložile bi se riziku da se ni u jednom modulu ne sakupi kritičan broj učenika. Predvidivo, škole će nastojati minimizirati broj ponuđenih modula. U ekstremnim slučajevima, moguće je da škola ponudi samo dva modula, u jednom se ne sakupi kritičan broj od deset učenika i svi učenici na kraju budu primorani pohađati isti modul, iako se to možda protivi njihovim interesima i željama. Smatramo da je prilikom uvođenja ovakvih modela potrebno napraviti pouzdano istraživanje realnih mogućnosti škola (Ovo se posebno odnosi na škole koje upisuju mali broj učenika u gimnazijske programe. Prema podacima MZOS-a, 46 općih gimnazija upisuje do 20 učenika, 39 ih upisuje između 20 i 40 učenika, 24 ih upisuje između 40 i 60 učenika, 10 ih upisuje između 60 i 80 učenika, 11 ih upisuje između 80 i 100 učenika, a svega 25 više od 100 učenika (zadnja kategorija se uglavnom odnosi na Zagreb, Split i Rijeku). Dakle, u ogromnoj većini škola nema mogućnosti za više od 3-4 izbornih modula pa bi dobar dio učenika završio u modulima koje zapravo nisu njihov interes niti želja.), interesa učenika, kao i potreba tržišta rada kako bismo izbjegli moguće negativne posljedice, kao što su nezadovoljstvo učenika i njihovih roditelja, neusklađenost obrazovnog sustava s potrebama gospodarstva i slično.\nPrilagodba netom izrađenih kurikula modelu kasnije izbornosti također bi mogla predstavljati problem jer bi se u većini predmeta gradivo vjerojatno nastojalo redistribuirati prema nižim godinama, odnosno većina gradiva bi se nastojala smjestiti u prve dvije godine gimnazijskog obrazovanja (klasična «šuvarica») što je isprobano loš model.\nJedan od argumenata uvođenja modela kasnije izbornosti je bolje pripremanje učenika za njihov budući studij, međutim njegovu opravdanost nije moguće procijeniti jer učenika za specifični studij prvenstveno pripremaju prikladno odabrani sadržaji predmeta, a ne mehaničko povećanje satnice. Budući da u pripremi kurikularnih dokumenata nije postojala institucionalna komunikacija između Ekspertne radne skupine i visokih učilišta, smatramo da se ovaj argument koristi neopravdano.\nNapomenuli bismo da učenici općih gimnazija čine većinu gimnazijske populacije (60%) pa shodno tome predstavljaju i glavnu bazu za fakultete iz STEM područja. Trenutno se učenici opredjeljuju za upis na fakultet prilikom prijave ispita državne mature, odnosno na sredini četvrtog razreda, dok bi se modelom kasnije izbornosti takva odluka trebala donijeti već nakon drugog razreda. Kod mlađih učenika očekujemo veću tendenciju bijega iz «težih» STEM predmeta u «lakše» predmete što bi moglo znatno umanjiti upisnu bazu za fakultete iz STEM područja sa svim negativnim posljedicama po budući razvoj države. Za razliku od modela ranije izbornosti gdje državne i lokalne vlasti ipak imaju mogućnost nadzora kroz određivanje upisnih kvota, predloženi model kasnije izbornosti je izvan svake kontrole. Držimo da su ovdje posebno ugrožene manje sredine gdje bi, radi malog broja učenika, prag od barem deset učenika za izvođenje modula mogao dodatno potaknuti eliminaciju STEM modula iz sustava obrazovanja. Za razliku od razvijenih država (npr SAD, Finska...), Hrvatska nema mogućnost uvoza već obrazovanih STEM stručnjaka pa se mora osloniti gotovo isključivo na vlastitu proizvodnju kadrova. Napominjemo kako će predvidivo smanjenje satnice predmeta iz prirodoslovlja u školskoj godini 2020/21 vrlo brzo dovesti da daljnjeg pada interesa za upise na nastavničke studije iz prirodoslovlja pa prijeti realna opasnost da se u budućnosti satnica prirodoslovlja dalje smanji (povećanjem udjela u «košarici izbornosti» i u konačnici ukidanjem predmeta u višim razredima) uz izgovor da ionako nema nastavnika. \nIz svega navedenog slijedi da se uz predloženi model kasnije orijentacije vežu brojna otvorena pitanja (uključujući problematiku državne mature u takvom sustavu) pa bismo predložili da se javna rasprava o njemu odgodi dok se ne provedu pouzdane i relevantne analize i projekcije kadrovskih i materijalnih mogućnosti škola, interesa učenika i potreba tržišta rada.\n\nPredmetni kurikul fizike\n\nVezano uz predmetni kurikul fizike, smatramo da je vrijeme koje je radna skupina imala na raspolaganju apsolutno nedostatno  za provođenje ozbiljnijih promjena što je i razvidno u izdvojenim mišljenjima većeg broja članova radne skupine. \nMetodologiju ubrzanog uvođenja novih kurikula također držimo upitnom. Naime, eksperimentalno provođenje predmetnih kurikula bi trebalo početi već od sljedeće školske godine u pojedinim razredima odabranih škola. Budući da nam nisu dostupne nikakve detaljnije informacije, možemo samo pretpostaviti da će se raditi sukladno Zakonu o odgoju i obrazovanju u osnovnim i srednjim školama koji člankom 29. propisuje provođenje eksperimentalnih programa. Zakon propisuje da eksperimentalni program sadrži ciljeve, zadaće, obrazovne rezultate, sadržaj, mjesto i način izvođenja, vrijeme potrebno za realizaciju programa, prostorne, kadrovske i druge uvjete, način stručnog praćenja i vrednovanja programa, te financijska sredstva potrebna za realizaciju programa. Predloženi kurikularni dokumenti sadrže samo mali dio ovih informacija, a uopće ne sadrže podatke o načinu stručnog praćenja i vrednovanja programa, kao ni prostorne, kadrovske i druge uvjete ili financijska sredstva potrebna za realizaciju. Pretpostavljamo da bi, sukladno Zakonu, eksperimentalni program preložila agencija nadležna za obrazovanje, a Ministarstvo bi raspisalo javni poziv za školske ustanove koje bi sudjelovale u provedbi istog. Uzimajući u obzir količinu posla koji bi još trebalo obaviti prije same javne rasprave (javna rasprava se može provoditi samo za dokumente koji su usklađeni s postojećim zakonodavnim okvirom), scenarij provedbe eksperimentalnih programa za sve predmete već od sljedeće godine ne djeluje realistično pa predlažemo odgodu barem za dio predmeta kako bi se eksperimentalna provedba stigla kvalitetno pripremiti.   \nPoseban problem predstavlja nepostojanje nastavnih materijala i metodičkih priručnika prilagođenih novom kurikulu i neopremljenost kabineta za fiziku iako novi kurikul predviđa povećani broj demonstracijskih pokusa i učeničkih eksperimenata. Ukoliko bi se za pilot projekt uvođenja novih kurikula odabrale malobrojne adekvatno opremljene škole, usporedbom s drugim (slabije opremljenim) školama bilo bi nemoguće odvojiti moguće pozitivne  efekte novog kurikula od pozitivnih efekata bolje opremljenosti same škole pa smatramo da bi ovoj problematici koja nije jednako izražena kod svih školskih predmeta trebalo posvetiti posebnu pažnju prilikom eksperimentalne provedbe novih kurikula.\nFizički odsjek ne spori potrebu osuvremenjivanja i prilagodbe postojećih kurikula, međutim smatramo da bi bilo uputno napraviti prethodnu analizu postojećeg stanja uključujući opterećenje učenika, kadrovske i materijalne resurse škola i razinu znanja neophodnu za uspješan ulazak na tržište rada ili u tercijarno obrazovanje. Buduće kurikule bi trebalo uskladiti s financijskim mogućnostima države jer je besmisleno predlagati sadržaje koji se potom neće moći ostvariti radi nedostatka sredstava u Državnom proračunu. Konačno, neophodno je osigurati dostatno vrijeme za izradu samih kurikula i pripremu sustava za njegovo uvođenje. Iako bi ovo donekle usporilo proces, smatramo da bi konačni rezultat bio daleko bolji pa bi to zasigurno bilo opravdano. \n\nUključenost svih dionika sustava\n\nIz predloženih dokumenata vidljivo je nerazumijevanje specifičnosti pojedinih predmeta koje proizlazi iz specifičnosti pojedinih znanstvenih područja. U nekim predmetima je zastupljenija faktografija, dok je u drugima veći naglasak na konceptima i njihovom povezivanju, neke struke imaju velik utjecaj na razvoj drugih područja što u kurikulima područja nije dovoljno prepoznato kroz povezivanje pojedinih područja, forma predmetnih kurikula nametnuta od strane Eskpertne radne skupine nije prilagođena svim predmetima (Ovo se posebno odnosi na razine usvojenosti ishoda učenja i domene u pojedinim predmetima.), niti je uopće neophodno da svi predmetni kurikuli imaju identičnu formu, itd. Smatramo da su navedene manjkavosti u osnovnim postavkama i sadržaju predloženih dokumenata barem dijelom uzrokovane sastavom Ekspertne radne skupine u kojoj su zastupljene gotovo isključivo društvene znanosti (pritom su troje od sedam članova zaposlenici istog instituta), dok su ostala područja isključena. Činjenica kako se nitko drugi nije javio na natječaj može biti prouzročena načinom objave (mrežna stranica MZOS-a u razdoblju božićnih i novogodišnjih praznika) i sadržajem javnog poziva gdje je fokus bio isključivo na stručnjacima iz obrazovanja (točka VIII poziva uvjetuje prijavu ekspertizom u jednom od sljedećih područja: osmišljavanje i izrada općeobrazovnih kurikuluma; osmišljavanje i izrada kurikuluma u strukovnom obrazovanju; ocjenjivanje, vrednovanje i izvještavanje o ishodima učenja i postignućima učenika; stručno usavršavanje nastavnika, udžbenici, nastavna pomagala i digitalni sadržaji). Nesporno je da u reformi kurikula veliku ulogu moraju odigrati stručnjaci iz obrazovanja, no isto tako je sigurno da moraju biti uključeni i ostali stručnjaci koji imaju pregled trenutnog stanja i budućih pravaca razvoja nekog područja. U suprotnom, obrazovanje bi bilo samo sebi svrhom što se, barem deklarativno, pokušava promijeniti. Stoga predlažemo da se u nastavku rada na novim kurikulima na svim razinama uključe stručnjaci iz svih područja kako bi se moglo uvažiti specifičnosti pojedinih područja.\n\nZaključak\n\nZaključno, predlažemo da se rasprava o organizacijskim promjenama u školama daleko bolje pripremi, dok bi se predmetni kurikuli, kao i nastavni planovi i programi, zapravo trebali kontinuirano poboljšavati, ali temeljem stvarnih analiza i evaluacija postojećih dokumenata, u skladu s ranije iznesenim primjedbama. U suprotnom će fokus rasprave biti uglavnom na formi, dok će sadržaj ostati u drugom planu, a trebalo bi biti obratno.\nNačelno smatramo da bi opseg gradiva u svim predmetima trebalo smanjiti, ali taj postupak treba provesti u koordinaciji s predstavnicima poslodavaca (za strukovno obrazovanje) i visokim učilištima (za gimnazije). Konačno, kao istraživačka ustanova, slobodni smo upozoriti da pojam «učenje» ne bi trebao biti potpuno protjeran iz sustava obrazovanja, posebno primarnog i sekundarnog. Naime, čak i aktivni istraživači provode nezanemariv dio svog vremena u učenju i usavršavanju, pa tako i učenici prvo moraju naučiti osnove specifičnog područja, a da bi mogli istraživati.","Primljeno na znanje","ad 1 Prijedlog se ne prihvaća\nObrazloženje: Predlagatelj primjećuje da rješenja iz cijelog niza kurikulumskih dokumenata nisu usklađena sa zakonodavnim okvirom. Ta bi se opservacija mogla poopćiti na cijelu Strategiju obrazovanja, znanosti i tehnologije koje je Cjelovita kurikularna reforma sastavni dio. Budući da zakoni i ostali propisi nisu ništa drugo do instrumenti provedbe mjera obrazovne politike, logično je da uvođenje novih mjera obrazovne politike zahtijevaju promjene zakona i drugih relevantnih propisa. Zbog toga Smjernice za provedbu Strategije, koje su sastavni dio usvojene Strategije obrazovanja, znanosti i tehnologije, upućuju i na „izmjene postojećih zakonskih i provedbenih akata u svrhu ostvarivanja ciljeva Strategije“. \nad 2 Prijedlog je primljen na znanje\nPrimjedbe vezane za organizacijske promjene u školama se ne odnose na dokument koji je predmet javne rasprave nego na prijedlog Nacionalnog kurikuluma za gimnazijsko obrazovanje te prijedlog kurikuluma predmeta Fizika. \nad 3 Prijedlog je primljen na znanje\nOstale primjedbe se ne odnose na dokument koji je predmet javne rasprave."]
[26,"Vladimir Paar","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","HAZU 2016 kurikul recenzija SABLJAK\n\n\nČl.sur.HAZU Prof.Dr.sc. TOMISLAV SABLJAK\nvoditelj Odsjeka za povijest hrvatske književnosti HAZU\n\nS T O P   R E F O R M I   I L I T I   CKR- u \n\nKad sam se vraćao s Okruglog stola o \"Utjecaju kurikularne reforme na visokoobrazovni    sustav i društvo\", koji je održan u auli Sveučilišta u Zagrebu,23.ožujka 2016.prvo na um došli su mi stihovi velikog engleskog pjesnika W.H. Audena – \"Stop all the clocks… For nothing now can ever come to any good\". Parafrazirao bih ove stihove – Zaustavite reformu, jer ničem dobrom ona ne vodi. Tog pjesnika, po kojem su sjajni engleski pjesnici tridesetih godina prošlog stoljeća dobili naziv \"Audenova grupa\"(W.H.Auden, Stephen Spender, Cecil Day Lewis i Louis MacNeice) nema, ali je zalutao Robert Frost, ni kriv ni dužan. Nema Miltona kojeg je na robiji u Sremskoj Mitrovici preveo član Politbiroa KPJ Milovan Đilas zvani Đido koji je Krleži radio o glavi. O Miltonu  je u dva navrata pisao T.S.Eliot. Nema, recimo Petra Šegedina i njegova književnog i političkog nacionalnog manifesta, sudbonosne knjige za noviju hrvatsku političku povijest \"Svi smo mi odgovorni\"(1971.), ali kamo bismo došli kad bismo krenuli ovim putem. U slijepu ulicu, pred zid boli ili plača. Kad sam se s Okruglog stola vratio kući, prevrtao sam neke od povijesti hrvatske književnosti. Sve one manje više, od Kombola, preko Frangeša do Prospera Novaka i Jelčića, Marka Marulića smatraju ocem hrvatske književnosti. U gimnaziji nije bilo profesora koji o Maruliću nije govorio kao ocu hrvatske književnosti. U popisu literature CKR-a ga nema. Jesmo li mi svi ostali bez oca, jesmo li fačuki, gdje su nam korijeni? U godini kad bismo trebali proslavljati 500.obljetnicu Marulićeva\"Evanđelistara\"(Evangelistarium,1516),\nkada bismo trebali govoriti o hrvatskom latinitetu, o hrvatskoj renesansi, mi raspravljamo o jednoj nesuvisloj obrazovnoj reformi. Kad postavite pitanje toj \"ekspertnoj grupi\" zašto nema \"Judite\" Marka Marulića, reći će da je to težak spjev i nepristupačan za čitanje. Da se uvrsti u popis literature nije pomoglo ni to što je Marulić 1501.godine za \"Juditu\" napisao da je \"u versih harvacki složena\", da je objavljena za njegova života u Splitu,1521.,u Dubrovniku i Zadru, a mnoga  njegova djela prevođena su na njemački, talijanski, francuski, portugalski, češki,, blizu četrdeset inozemnih izdanja.                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                  U svojoj \"Povijesti hrvatske književnosti\"(2003.)Slobodan Prosperov Novak je napisao…\"premda ispisivana na granicama i u granicama Turskog carstva, premda podvrgnuta ugarskoj kruni i habsburškim dvorovima, hrvatska je književnost   ranog moderniteta upravo u renesansi oslobodila svoju autonomnu energiju, dijalektima ojačala još neko vrijeme drobljeni narodni jezik i sačuvala svoju utopijsku unificiranost\". (Ibid. str. 41). Traganje za vlastitim identitetom, istraživanje svoje vlastite tradicije kroz djela od začinjavaca, preko latinista, renesanse i moderniteta, pogled na kontinuitet u književnosti, suglasnost u tome da određena znanja mora usvojiti svaka obrazovana osoba u razdoblju svoga školovanja, ne može se ograničavati i sprječavati nekakvim izmišljenim apstraktnim teškoćama i tobožnjim nerazumijevanjem i opterećivanjem učenika. Pogledajte sliku od prije pedeset godina i usporedite sa sadašnjom: tada je veliku maturu razred od trideset učenika dočekalo maksimum sedam odlikaša, a danas – sve škole su pune odlikaša. Upravo kao da se povećao koeficijent inteligencije ili je obrazovanje tako sjajno. Kod čitanja spominje se termin \"čitanje s užitkom\". Ne sjećam se da smo tekstove na obvezatnom latinskom čitali s užitkom, ali i neke romane ili pjesme. Postoji navođeno čitanje, postoji čitanje u dokolici, ali postoji i – obrazovanje, učenje, a tu baš lako ne prolaze užitci. Kakva je to blamaža, da se uz mnoge pisce dodaje – izbor iz poezije. Kako ćete riješiti stvar s A.G.Matošem kao našim  najvećim polemičarom ili A.Šimićem, koji je rodonačelnik hrvatske avangarde, posebno u svojoj kritici i teorijskim člancima. I kod T.S.Eliota dodan je termin, - izbor iz poezije, izbjegnuta je kritika (a smatra se začetnikom Nove kritike) i izbjegnuti su naslovi, možda  najvećih pjesničkih djela XX.stoljeća  - \"Puste zemlje\" i \"Četiri kvarteta\" kao i njegov spis, predavanja  \"Ideja kršćanskog društva\" (The Idea of a Christian Society,1939.), e da se možda ne bi naši mladci zagadili kršćanstvom. Notorna je stvar da nam manjkaju sjajni majstori – recimo stolari, koji su u stanju obnoviti stilski namještaj ili vrsni maleri i zidari, koji umiju sudjelovati u restauriranju povijesnih zgrada. Ali, svi vole gimnaziju, jer tamo nije teško, tamo je \"Judita\" teška, tamo je prvi hrvatski roman \"Planine\" težak, tamo je i jedan Cervantes nemoguć. Prema CKR-u sve treba prilagoditi učeniku, u najmanju ruku, kao da se radi o djeci s poteškoćama u razvoju a ne o budućoj intelektualnoj i društvenoj eliti. Potpuno je besmisleno raspravljati o CKR-u, eventualno ga prepravljali, dopunjavati, tobože usavršavati, jer što dublje ulazimo u nj, to vidimo samo ponor. Tu popravka nema, s bilo kojeg stajališta  polazili, kojem god svjetonazoru pripadali.","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje\nObrazloženje: Komentari i prijedlozi se odnose na prijedlog kurikuluma predmeta Hrvatski jezik, a ne na dokument koji je predmet javne rasprave."]
[27,"Vladimir Paar","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA",{"$cut":{"chars":26616,"head":"Dubravka Salopek Weber\nOŠ Mate Lovraka i OŠ Horvati\nZagreb\nd.s.weber@post.t-com.hr\n098-319-335\nZagreb, 10. travnja 2016.\nHrvatska akademija znanosti i umjetnosti \nZnanstvenomu vijeću za obrazovanje i školstvo\nsivcic@hazu.hr, paar@hazu.hr\n\n\nRecenzija prijedloga Cjelovite kurikularne reforme\n\nUvodne napomene:\n\nNa početku pisanja ove recenzije moram napomenuti nekoliko činjenica. Nemoguće je, uz redovni posao,  u ovako kratkom vremenu analizirati sve napravljeno. Dobra recenzija bi značila proučavanje 3000 stranica jer su proizvedena 53 dokumenta. Učitelji razredne nastave bi ih trebali proučiti 23. Osim predmetnih kurikuluma postoje kurikulumi  7 međupredmetnih tema te kurikulumi za rad s darovitom djecom i djecom s posebnim potrebama. Učitelj fizike mora, na primjer, proučiti promjene u kurikulumima matematike i srodnih predmeta. Stručne rasprave na učiteljskim skupovima u vezi Cjelovite kurikularne reforme nisu (bile) dobro organizirane. Sami prijedlozi promjena su više puta objašnjavani, ali nije bilo kritičkog osvrta na njihovu provodljivost i smisao. Prije pisanja dokumenata nisu provedene stručne konzultacije po aktivima i tijelima koja se bave obrazovanjem, nije bilo prave analize stanja u sustavu, a ni sami članovi radnih skupina nisu mogli provesti svoje zamisli, već se moralo odraditi propisano, a učilo se u hodu. U prezentacijama Cjelovite kurikularne reforme postoji ozbiljan nedostatak  kritičkog stava, analiziraju se nevažni detalji, a ne cjelina i mogućnost provedbe svega što je zamišljeno. \nDobar je dio učitelja potpuno apatičan, dvoznamenkasti postotak njih još nije temeljito pročitao ni predmetne kurikulume predmeta koji predaju.  Početak rada na Cjelovitoj kurikularnoj reformi kod mnogih je, zbog učestalog javnog nastapanja i prično agresivne kampanje, ostavio dojam kao da prate neku političku kampanju. Isticanje da nam je obrazovni sustav zastario i neefikasan je potpuno promašeno jer smo toga svi svjesni. Velika medijska eksponiranost   budi  sumnju da se u paketu novih kurikuluma kriju neki skriveni kurikulumi ili da eksperti koji provode reformu nisu sigurni u vrijednost svojeg proizvoda pa ga reklamiraju da mu osiguraju prolaz. \nU medijskim su nastupima često iznošene tvrdnje koje, ili nisu istinite, ili je njihova vrijednost upitna, jer nisu potkrijepljene nikakvim znanstvenim dokazima. Neke od tih tvrdnji:\nDr. Jokić je često isticao da je ovo prvi put da tako velika skupina  stručnjaka iz prakse radi na obrazovnoj reformi. U izradi CKR dokumenata je sudjelovalo 435 (ili manje, vidjela sam različite brojke)  stručnjaka koji su izrađivali dokumente u vezi predškolskog, osnovnoškolskog i srednjoškolskog obrazovanja. U izradi trenutno važećeg Plana i programa za osnovnu školu sudjelovalo je 485 stručnjaka. Kurikulum fizike koji je tada nastao smatram boljim od ovoga koji je sada predložen. Istu sam izjavu dobila od kolege koji je sudjelovao u izradi jednog i drugog kurikuluma. Uz to...Broj osoba koje su sudjelovale nije bitan ako su svi oni morali raditi po unaprijed zadanim pravilima.\nOd početka se pridaje velika važnost informatizaciji škola i digitalnim nastavnim materijalima koji neosporno jesu nužni želimo li uhvatiti korak sa svijetom. Ali izjave da rad na tabletu potiče kritičko razmišljanje, poboljšava usvajanje znanja i razvija ljubav prema učenju i STEM području nisu ničim dokazane. Upravo suprotno, dokazano je da velika ulaganja u informatizaciju škola znače stagnaciju na PISA testovima koji mjere ono najvažnije, znanje učenika. Jedna od zadnjih studija koje su to potvrdile je OECD-ova studija Students, Computers and Learning, Making the Connection. Također se uviđa da informatizacija ne povećava globalnu produktivnost zemlje. Uvođenje informatike kao izbornog predmeta od prvog razreda osnovne škole je, za sada, jedina promjena u nastavnim planovima za osnovnu školu. Vjerujem da nisu napravljene nikakve analize koliko škola ima uvjete za tu promjenu, dvije u kojima radim nemaju. I koliko bi ona koštala, jer će broj nastavnika informatike biti udvostručen, a škole teško održavaju i postojeću "}},"Nije prihvaćen","ad uvodne napomene: Prijedlog se ne prihvaća\nObrazloženje: Najveći dio primjedaba je nepotkrijepljen i ne odnosi se na dokument koji je predmet javne rasprave.\nad 1 (Konkretne primjedbe) Prijedlog se ne prihvaća\nPredlagatelj navodi da se prijelaz na petogodšnju razrednu nastavu ne čini opravdan što ne potkrijepljuje podacima, naprotiv već u nastavku rečenice navodi da se taj dio obrazovne vertikale prema istraživanjima pokazao najkvalitetnijim dijelom obrazovne vertikale. Produljenje općeg (obaveznog) obrazovanja s osam na devet godina, kao i produljenje razredne nastave s četiri na pet godina, predviđeno je 3. ciljem «Izmijeniti strukturu osnovnog obrazovanja» Strategije obrazovanja, znanosti i tehnologije u poglavlju o Ranom i predškolskom, osnovnoškolskom i srednjoškolskom obrazovanju, prihvaćene u Hrvatskom Saboru. Valja napomenuti da je priprema novih kurikulumskih dokumenata za takvu produljenu osnovnu školu predviđena tek u kasnijim dionicama Cjelovite kurikularne reforme. Nadalje u Strategiji je kao preduvjeti uvođenja nove strukture naveden i niz drugih mjera (Mjere 3.1 – 3.3) koje predviđaju temeljitu pripremu i osiguravanje uvjeta za implementaciju ove strukturne promjene. Umanjivanje socijalnih razlika među učenicima kao razlog uvođenja petogodišnje razredne nastave ne navodi se u Okviru nacionalnog kurikuluma i nije jasno na što se Predlagateljica referencira. \nad 2 Prijedlog je primljen na znanje\nKomentar se ne odnosi na dokument koji je predmet javne rasprave. Uvjete rada škola i učitelja, iako su važan element razvoja obrazovnog sustava, nije moguće osigurati kurikulumskim dokumentima. Stoga je taj aspekt uključen u 1., 4. i 7. cilj poglavlja o Ranom i predškolskom, osnovnoškolskom i srednjoškolskom odgoju i obrazovanju Strategije obrazovanja, znanosti i tehnologije. \nad 3 Prijedlog se ne prihvaća\nPredlagatelj komentira prijedlog podjele osnovnoškolskog obrazovanja u cikluse. Konkretan prijedlog nije oblikovan, a komentari su nepotkrijepljeni. Određivanje odgojno-obrazovnih ciklusa posebno je važno u procesu kurikularnoga planiranja i programiranja jer mogu predstavljati cjeline za određivanje odgojno-obrazovnih očekivanja i ishoda, za određivanje napretka djeteta i mlade osobe, za vrednovanje ostvarenosti očekivanja i usvojenosti ishoda i za planiranje i organizaciju odgojno-obrazovnoga procesa. Odgojno-obrazovni ciklusi u Okviru nacionalnog kurikuluma navode se u skladu s određenjem u Strategiji obrazovanja, znanosti i tehnologije (2014.).\n\nOstale primjedbe se ne odnose na dokument koji je predmet javne rasprave."]
[28,"Vladimir Paar","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","HAZU 2016 kurikul recenzija JELČIĆ AD\n\n\nAkademik ANTUN DUBRAVKO JELČIĆ\nHAZU\n\nKAKO  UPROPASTITI  HRVATSKO  ŠKOLSTVO\n\n Čitam i ne vjerujem svojim očima! Zar doista ima u Hrvatskoj tako pametnih ljudi, kao što su autori ovog programa, tako pametnih, da im je svaka hrvatska riječ ispod njihova intelektualnog dostojanstva, pa svoje remek-djelo naslovljuju latinskom riječju, koja je doduše sasvim neprikladna, ali zato izgleda vrlo učeno. Pametni ljudi, ali oni koji su ih pronašli i sastavili od njih skupinu koja će svojim prijedlozima reformirati hrvatsko školstvo svakako su još pametniji. Tako pametnih ljudi ima samo u Hrvatskoj. Nema Francuza u Francuskoj, ni Mađara u Mađarskoj, ni Poljaka u Poljskoj, a ni Amerikanca u Sjedinjenim državama, koji toliko vole svoju zemlju, svoju povijest, svoju kulturu, koji se toliko brinu za čuvanje svoga identiteta i razvijanje svijesti o njemu, da bi željeli na ovaj način usmjeriti i ustrojiti  školstvo u svojoj zemlji. Takvih mudraca i stručnjaka ima samo u Hrvatskoj. \n*\n Napisao sam ove rečenice jer ne mislim pisati recenziju nego s nekoliko riječi sažeto i otvoreno izreći svoje mišljenje, da ovaj \"kurikul\" niti ne zaslužuje ozbiljnu raspravu nego samo ironiju i persiflažu. Ima li smisla nabrajati sve promašaje kojih je toliko da taj dokument  čine nepopravljivim.  Ako smo ljudi odgovorni  za budućnost svojih potomaka i za sudbinu svoga (malobrojnog) naroda, u ovom spisu možemo pročitati samo uputu kako upropastiti hrvatsko školstvo, kako ga učiniti negacijom samoga sebe. I u obrazovnom i u odgojnom smislu. Po intencijama ove grupe \"reformatora\" i \"Pedagoga\", škola više i ne bi bila škola, mjesto gdje polaznici (t. j. učenici) uče, stječu naobrazbu, a to podrazumijeva i odgovarajući trud i napor), nego mjesto zabave. Sve što je imalo teže, sve što traži neki umni napor, valja \"olakšati\", a to u praksi znači banalizirati.\n Iz takve \"škole\" mogu izaći u najboljem slučaju samo mediokriteti i \"fahidioti\", intelektualno insuficijentni \"stručnjaci\", nepripremljeni i nesposobni za život, koji nije ispunjen samo radostima nego i teškoćama, s kojima se čovjek mora nositi. .","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje\nObrazloženje: primjedbe su vrlo općenite, ničim potkrijepljene i ne odnose se na dokument koji je predmet javne rasprave."]
[29,"Vladimir Paar","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","HAZU 2016 kurikulum recenzija VRANIĆ\n\nGORAN VRANIĆ, prof.\ngoran.vranic@me.com\n\nReforma hrvatskog školstva koja je započela u mandatu prošle vlade pokušava u hrvatsko školstvo uvesti novitete u nastavi za koje nema nikakvih dokaza da će biti uspješnije od sadašnjeg modela školovanja. Isto tako učenici koji bi pohađali eksperimentalni program našli bi se nakon 4 godine školovanja u jednoj vakuum situaciji, jer matura nije usklađena sa takvim eksperimentalnim programom, a veliko je pitanje kako će to valorizirati fakulteti, jer znamo a i vidimo da u našem sustavu školovanja fakulteti imaju određenu autonomiju. \nVoditelj reforme i njegovi suradnici nemaju nikakvu odgovornost prema niti jednoj instituciji. Za eventualni neuspjeh oni nisu nikome odgovorni, a možebitno upropaštavanje generacija učenika moglo bi imati dalekosežne posljedice. Ishitreno uvođenje eksperimentalnog programa izazvat će veliki pritisak na nastavnike i profesore u školama, po mom mišljenju veliki pritisak ravnatelja škola i stručno-razvojnih službi. Ono što se do sada spominje u javnosti je da će zadnju riječ o uvođenju u škole imati zbornica tj. Nastavničko vijeće jednoglasnom odlukom, a mislim da će od pojedinih ravnatelja pritisci biti jako izraženi. Također ova reforma traži novi način edukacije profesora i nastavnika. Isto tako uvodi se istraživačka nastava, a u dokumentu CKR-a nigdje se ne kaže na koji način će se profesori educirati za izvođenje takvog tipa nastave, što je naročito izraženo u prirodoslovlju. \nNajslabija karika ove reforme je uvođenje razina usvojenosti odgojno-obrazovnih ishoda za koje uopće ne vidim čemu služe. Za razine se koriste nazivi koji su gotovo potpuno identični ocjenama što su već nastavnici i počeli pretvarati u ocjene, kao što sam imao priliku čuti na Županijskom aktivu fizike. Isto tako može se dogoditi situacija da učenik nešto ne zna na osnovnoj razini, tj. zadovoljavajućoj, a da opet zna nešto što pripada vrlo dobroj razini usvojenosti.\nŠto se predmeta FIZIKA tiče ishodi na razini dovoljan su na najnižoj mogućoj razini, dok su na najvišoj razini tj. iznimnoj prezahtjevni za provedbu u gimnazijama. Isto tako u ovom prijedlogu Cjelovite kurikularne reforme razvidno je da su članovi ekspertne skupine većinom zaposleni na Institutu za društvena istraživanja dok je znakovito da nema niti jednog člana iz Instituta Pilar čime se vidi i politički tj. svjetonazorski atak na hrvatsko školstvo u službi jedne ideologije koja promiče neke neprihvatljive stavove za hrvatske građane i hrvatsko školstvo. To smo već imali priliku vidjeti tijekom uvođenja Zdravstvenog odgoja nasilnim metodama bivšeg ministra Jovanovića što je u školama izazivalo ne samo podjele nego i situacije da su razrednici morali provoditi nešto za što nisu educirani. \nOvom reformom se želi na brzinu uvesti nešto što nam ničim ne daje jamstvo da će na kraju rezultati biti uspješni. \nŠto se tiče prirodoslovlja prvi problem ove reforme u općoj gimnaziji je smanjivanje redovne satnice fizike, kemije i biologije u 3. i 4. razredu gimnazije. Današnji napredak i razvitak država u Europi i šire, pa tako i Republike Hrvatske je da se učenici usmjeravaju ka STEM-području i da se potiču u svom razvitku prema STEM-području, naravno ne zanemarujući znanje koje moraju usvojiti iz društvenih predmeta, da bi bili konkurentni u cijeloj zajednici. Međutim, CKR u 21. stoljeću smanjuje satnicu dok neki predmeti ostaju nedodirljivi. Razvidno je da se najveći udar sprema na opće gimnazije gdje se predviđa smanjenje satnice, a jasno je da najviše učenika općih gimnazija upisuje medicinske, biomedicinske, tehničke i prirodoslovno-matematičke fakultete.\nAko pogledamo module koji su ponuđeni za uvođenje u kasnijoj fazi, plan i program u ovoj reformi uopće ne slijedi te module.\nOno što se također u javnosti ne spominje i prešućuje, je da je škola dužna ponuditi učenicima samo jedan modul, što će naročito biti nepovoljno u manjim sredinama gdje učenici neće imati priliku odabrati željeni modul ako nema dovoljno zainteresiranih učenika. Npr. ako opća gimnazija ponudi modul OG1, a ne OG2 što želi neki učenik, njemu je već u startu onemogućeno željeno obrazovanje. \nPrijedlozi eksperimenata koje bi trebali izvoditi učenici zadani su tako kao da svaka škola ima sve tehničke uvjete i uređaje za izvođenje pokusa. A znamo da u našim školama postoje ogromne razlike u opremljenosti. Da bi to bilo provedivo svaka škola bi morala biti jednako opremljena. To je samo jedan u nizu problema, a financijski aspekt još ni razmatran.\nOvom reformom predlaže se produženje nastave za dva tjedna, što bi u 6. mjesecu stvaralo kaos zbog provođenja mature i administrativnog posla koji obavljaju razrednici. Za razliku od škola u Europi, kao na primjer u Njemačkoj, hrvatske škole nisu opremljene klima uređajima pa je u vrućinama teško pratiti i izvoditi nastavu. \nTakođer treba imati na umu da se u Njemačkoj sada prelazi s 13-godišnje na 12-godišnju školu, dok nasuprot tome u Hrvatskoj prijedlog kurikula planira  prijelaz s 12-godišnje na 13-godišnju školu.\nPotrebna je jedna široka rasprava kompetentnih stručnjaka koji sudjeluju u odgojno-obrazovnom procesu i odgađanje ovog tipa reforme jer posljedice bi mogle biti katastrofalne za generacije učenika.","Prihvaćen","Prijedlog je prihvaćen\nObrazloženje: Predlagatelj izražava zabrinutost o provedivosti predviđenih rješenja vezano za osposobljenost odgojno-obrazovnih radnika za njihovo provođenje. S tim je ciljem kao jedan od ključnih elemenata Cjelovite kurikularne reforme u dionicama B - F određeno intenzivno, kontinuirano i višegodišnje osposobljavanje svih odgojno-obrazovnih radnika za provođenje promjena predviđenih prijedlozima kurikularnih dokumenata. \nPrijedlog je primljen na znanje\nObrazloženje: U dijelu osvrta koji se odnosi na produljenje nastave za dva projekta tjedna, ono ne predviđa njihovo provođenje na kraju već tijekom školske godine. Materijalni uvjeti nužni za provođenje ove pa i drugih promjena predviđenih Okvirom nacionalnog kurikuluma  adresirani su  7. ciljem Strategije obrazovanja, znanosti i tehnologije u poglavlju koje se odnosi na Rani i predškolski, osnovnoškolski i srednjoškolski odgoj i obrazoavnje.\nOstale primjedbe se ne odnose na dokument koji je predmet javne rasprave."]
[30,"Vladimir Paar","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","Prof.dr.sc. DEAN SLAVIĆ\nFilozofski fakultet\nSveučilište u Zagrebu\ndean.slavic@gmail.com\n\nUputnik za istrebitelje – prošireno izdanje\nNe bojim se ja umrijeti /Za slobodu i za dom /Već se bojim, kada odem /Da ti krila ne slome\nIme, autori, literatura\nTekst koji je nazvan „Nacionalni kurikulum nastavnoga predmeta Hrvatski jezik“ nikada ne bi smio postati obvezujući dokument. Razloga ima puno, a krenimo od imena, koje i ovdje biva znakovito. Hrvatska riječ za kurikulum bila bi kurikul, a „kurikulum“ je tipična za susjedni srpski jezik. No, u hrvatskom jeziku imamo svoju izvornu riječ koja glasi uputnik.\nNastavit ćemo s autorima, ili možda bolje reći potpisnicima teksta. Držim da bi među osobama koje bi se prihvatile ovakva posla moralo biti više od polovice onih koji ispunjavaju dva osnovna uvjeta, naime da su studirali kroatistiku i da se bave znanošću o književnosti. Među potpisnicima „kurikuluma“ nema ni jedne takve osobe. Kako to da među ovim ljudima nema upravo ni jednoga jedinoga povjesničara književnosti? Poglavito je začudno što nema stručnjaka za stariju hrvatsku književnost – cijelo razdoblje od 12. pa do početka 19. stoljeća pokrivaju osobe koje nikada nisu objavile ništa recenzirano o tomu dobu.  Ovakav bi dokument morao potpisati i neki metodičar koji se bavi višim razredima osnovne škole i srednjom školom. Naravno, kazat će oni koji su imali čast sastavljati „ radnu skupinu“ – ali nije se nitko takav javio na natječaj. Rečeno je najbolji dokaz da je sam sustav kojim su se birale osobe što će pisati tako bitan dokument u srži pogrješan. Konačno, glede ideologije, dokument nacionalne važnosti morali bi pisati ljudi različitih opredjeljenja – ovdje imamo jednu dominantu osobu koja je članica ljevičarske stranke. Što ne bi naravno bilo po sebi loše, kad bismo imali i drugačijih stručnjaka te razine utjecaja.\nPogledajmo kako ovi stručnjaci definiraju hrvatski jezik: „Hrvatski jezik materinski je jezik većini učenika, jezik na kojemu uče učenici drugih naroda i nacionalnih manjina, jezik javne komunikacije i jezik u službenoj uporabi u Republici Hrvatskoj.“ Kako to može biti: tekst govori o drugim narodima, a nema prvoga naroda? Zar je autore bilo sram napisati hrvatski narod? Smeta li im ta sintagma? Ili im je bilo teško imenovati nacionalne manjine, pa su onda prešutjeli i naš hrvatski narod? Koji su to „drugi narodi“? Držim da je  rečenica usmjerena izravno protiv Ustava. \nOno što mora zabezeknuti u popisu literature jest potpun izostanak povijesti hrvatske književnosti. Iz starijega vremena nema Slavka Ježića, iz novijega doba ni traga od Ive Frangeša, Dubravka Jelčića, Slobodana Prosperova Novaka, Vinka Brešića i Krešimira Nemeca. \n\nIshodi\nCjelovit prikaz „ kurikuluma“, teksta koji ima 318 stranica, zahtijevao bi puno prostora. Ukratko se mogu osvrnuti na dio nazvan „D odgojno-obrazovni ishodi u predmetu hrvatski jezik“ koji ima i vrijednih elemenata i pomnih razrada – uz nešto copy/paste pristupa. Sam pokušaj opisa razina usvojenosti zaslužuje pohvale, iako su razlike između kolokvijalno rečeno trica i četvorki, katkad i četvorki i petica, vrlo tanke. Slaba je strana ovoga dijela prije svega činjenica da je slovnica svedena uglavnom na uporabu u konkretnim situacijama tvorbe tekstova. O ovakvu konceptu mogu više reći jezikoslovci, što ja nisam, ali mi izgleda bolno očitim nedostatak ravnoteže. Istodobno je puno prostora dano usmenom izrazu, i poglavito razgovoru. Cijelo je poglavlje vrlo ambiciozno jer držim da je teško ostvariti navedene ciljeve u zadanom broju sati. Nadalje, ovdje je prenaglašena važnost učenika, pa čitamo iskaz: Predmet razgovora trebaju biti isključivo učenikove predodžbe o tekstu, kakve je sam oblikovao na temelju doživljaja i razumijevanja. Dobro da je spomenuto razumijevanje, no, sa stajališta teorije književnosti, pogibao od emocionalne zablude pri ovakvoj je uputi velika. Sa strane metodike, uputa smanjuje, a možda i ukida ulogu učitelja. Ovakvi iskazi jednostavno zaboravljaju da je učitelj osoba s najviše iskustva u razredu, te da na izravan ili neizravan način pruža smjernice. Učitelj mora biti nositeljem tradicije pristupa tekstu, samo on može u razredu procijeniti stupanj istinske novosti koji bi učenikove ideje eventualno donijele.  Ni u ovom poglavlju nije otvoren prostor za dio koji je možda i najvažniji u nastavi pismenoga izražavanja: učiteljevim ispravcima učenikova teksta. \n\nPogrješke u predloženu sustavu\nUsredotočit ćemo se sada na „Dodatak, Popis predloženih književnih djela za cjelovito čitanje.“ Treba ipak znati da kurikul u dijelu F određuje nastavniku u gimnaziji da po ciklusu izabere za lektiru tri antologijska teksta i tri suvremena. Uputa je dalekosežna: prvo, ovime se ukida vremenski slijed, i drugo, stavlja se velik naglasak na učiteljev izbor. Ukratko, učenici u raznim školama imat će različita čitateljska iskustva. Ovakav pristup vodi u nered i ukida ono što traži svaka kultura, naime bitan stupanj podudarnosti.\nGlede samoga popisa, autori se odmah ograđuju, pa kažu da je riječ o onim tekstovima koji su „ prikladni za učenikovo samostalno cjelovito čitanje“. Stoga, kažu, nema Don Quijotea, Homera, Biblije i niz pisaca iz starije hrvatske književnosti. Meni se čini da je prava namjera bila udaljiti od učenika Bibliju. Grčki mitovi mogu se čitati u izboru, pa bi se onda tako mogla čitati i Biblija. \nSjećamo iz postupaka iz doba komunizma kad su nam u čitankama servirane cenzurirane inačice Šume Striborove bez Boga na kraju teksta, a Začuđeni svatovi bili su zgodno skraćeni točno tamo gdje se sin zaljubljuje u Janju jer ju vidi da se moli. Revolucija koja traje uzima svoj danak.\nValjalo je također maknuti stariju hrvatsku književnost, da se napravi mjesta za nešto drugo. Niz nastavnika koji potpisuju „kurikulum“ dobro zna da nema lektire bez pripreme i naknadne provjere recepcije. \nZašto autori „kuriukuluma“ nisu napisali što iz izabranih opusa oni predlažu? To bi im bila dužnost, a tako su bili učinili autori staroga programa. U ovom uputniku uz pjesnike i pripovjedače imamo tek „ izbor iz poezije“ i „izbor iz kratke proze“. \nPisci kurikula neizravno kažu da neka djela nisu pogodna za cjelovito čitanje, jer su opsežna i složena. Čini se po tome da nikada nisu držali u rukama Musilova Čovjeka bez osobina, koji je ušao u njihov popis. Po autorima, učenici mogu te tisuće stranica složene i stvarno sjajne proze čitati samostalno i cjelovito. Oni također misle da učenici mogu samostalno čitati Čegeca,  Maleša i Mrkonjića. Predložio bih njima da samostalno i cjelovito pročitaju Mrkonjićevu pjesmu Markiza, koja mi se inače sviđa.\nPopis onih djela koje imamo prije svega je nejasan i loše pružen, jer slijedi abecedni red, a ne daje jasno i sustavno književna razdoblja i razrede. Kazat ću opet da nema kulture bez bitne razine jedinstva, a to znači bez kanona. Kanon je i ovdje nazočan, ali je lukavo skriven, upravo abecednim nizom. Pogledajmo zašto.\nPopis djela i autora koji se predlažu biva velikom prijevarom, koja sustavno uništava cijeli jedan dio hrvatske književnosti. U prvoj polovici dvadesetoga stoljeća imamo Miroslava Krležu i Ivu Andrića, ali nemamo Budakovo Ognjište i nemamo Cesarčeva Zlatnoga mladića. Novi naraštaji Hrvatica i Hrvata, i građana Republike Hrvatske, opet ne će upoznati moralnu snagu i smisao za stvarnost koju imaju Anera i Lukan, pa ni njihova ograničenja, i ne će upoznati najbolje prikazanoga negativca hrvatske književnosti Blažića. Zašto nema Ognjišta? U kulturi gdje toliki i toliki stručnjaci uporno govore učenicima, studentima i čitateljima da biografija pisca nije bitna, nego da je presudno važan tekst – eto, upravo životopis autora uništava njegove likove. Hoćemo li djeci, opet, suditi za roditeljske grijehe? Ne bih volio da me ovdje krivo shvate, pa ću kazati da bih odobravao kad bi netko govor o Ognjištu iskoristio i kao prigodu za osudu zločina koje su planirali i počinili neki pripadnici ideologije koju je Budak zagovarao, ili kad bi kritički govorili o toj ideologiji. Tako, nesumnjivo, predavači znaju činiti i dok govore o Krleži. Ognjište ima preko 800 stranica, dostatno bi bilo da učenici čitaju izbor iz romana – po meni najboljega djela što ga Hrvatska ima u tom žanru. U njemu nema ideologija iz II. svjetskoga rata, događaji se zbivaju znatno prije toga.\nČinjenica da nema Cesarca upravo je bolno indikativna. U negativcu iz Zlatnoga mladića lako bi se uočilo tako puno pojava iz sadašnjice, a mješavina psiholoških uvida i raščlambe društvenih uvjeta čini djelo nezaobilaznim. Vjerujem da bi se u majstoru  samoreklamerstva iz romana mnogi brzo prepoznali. \nMeđu piscima iz naraštaja Razloga nalazimo Zvonimira Mrkonjića, ali nema autora izrazito domoljubnih opusa Dubravka Horvatića i Borisa Marune, dapače uopće nema emigranata. Nema ni Tončija Petrasova Marovića, pisca vjerojatno najbolje pjesme razlogovskoga naraštaja, Sonate za staro groblje na Sustipanu.  \nKako se primičemo sadašnjosti, tako stvari postaju jasnijima. Na primjer, među pjesnicima koji su počeli krajem sedamdesetih i početkom osamdesetih godina nalazimo semantičke konkretiste Branka Čegeca i Branka Maleša, koji su ljevičari. Zašto nema antipoda, kreacionista i kršćanskih pjesnika Nevena Jurice, Drage Štambuka, Ivana Tolja i Božidara Petrača? Osamdesete su prema stavu lijevoga intelektualca Antuna Vujića, kojega iznimno cijenim, bile doba restaljinizacije.  Iz proze toga doba imamo Tribusona, što je lijepo – ali je iz programa izletio Veljko Barbijeri,  autor Epitafa carskoga gurmana, romana koji je i čitljiv i precizan, i kritičan i humorističan. \nHorvatić se uporno ograničava na dječju književnost. Kako puno bi mladima mogla reći pripovijetka Vruća listopadska noć, koja ustvari pripovijeda o našim Schindlerima, i svjedoči da se dobro može činiti i za vlasti zlih ideologija. Pripovijetka je za komunizma bila zabranjena. Horvatićeva Pjesan Lazarova jest pjesma cijeloga naraštaja koji je proživio prijelomno doba obnove naše hrvatske države. Hitrec je također za autore „kurikuluma“ samo pisac za djecu. Očito nisu čitali Kolarove, roman s prvorazrednim kajkavskim dijalozima, a ništa im ne govori ni roman o banu Jelačiću. \nIzbor „kurikuluma“ iz još novije književnosti sliči na promidžbeni izlog Hrvatskoga društva pisaca – oni očito prevladavaju. Ne smeta mi velika količina mladih pisaca ljevičara. Nadam se samo da ne će povjerovati onima koji im neizravno tepaju da su za hrvatsku ljevicu, i uopće kulturu, bitniji od Cesarca ili Marulića. Naime, medijska pompa i režimska potpora jesu plodno tlo za napuhanost. Napuhanost vodi u površnost, a površnost u zlo. Imaju pravo svi koji misle da se medijskom pompom i režimskom potporom puno toga može postići. \nDesni je dio spektra sada posve okrnjen. Nema Mire Međimorca, koji je po godinama istina stariji, ali ozbiljno počinje pisati nakon rata, a biva autorom možda i najbolje knjige o Domovinskom ratu, Piše Sunja Vukovaru. Kamo je nestao Ratko Cvetnić? Ima li u njemu previše desnih elemenata? Ili se možda zamjerio nekim ljevičarima svojim drugim proznim djelom? Ne znam kamo i komu pripadaju Robert Međurečan i Davor Velnić, ali mislim da na kraju mogu biti ponosni na to što ih u „kurikulumu“ nema.  \nMogao bih još nabrajati nepravedno izostavljene: u nizu članaka koje sam napisao i ja sam preskočio neke autore stoga što ih osobno poznajem ili sam ih poznavao, a htio sam biti do kraja objektivnim. Ovdje moram spomenuti Darka Dekovića i njegovu poemu Dolina noćnih prikaza, zatim Mladena Machieda i pjesmu Su-anđeoska; autor je inače napisao da je Hrvat sjetan, ali čvrst, što mi izgleda prvorazrednom prosudbom nacionalnoga bića. Popis iz kurikula koji je postavljen prikazanim načinom morao bi naći mjesta za pjesnike Borisa Domagoja Biletića, Dubravka Pušeka i Josipa Rabara.\nJoš i ovo: ako već imamo balkanske autore koje su pisali uglavnom srpski ili bošnjački – Andrića, Selimovića i Kiša – zašto nema Hrvata Josipa Novakovicha, vani uvelike priznatoga anglofonoga pisca? Za početak, preporučujem Yolk, Žumanjak – knjigu u kojoj mi Hrvati možemo pročitati puno toga o sebi, pa i ono što nam se možda ne bi sviđalo. \nAutori popisa uvrstili su i tekstove za glazbene pjesme Branimira Štulića, a naravno da nema Jure Stublića. Znakovito je da Štulić hvali i zaziva Balkan. Što pjeva i piše Stublić znamo svi – ima u njega čistoga domoljublja, pa onda i tekst o gangsterima koji su opljačkali cijeli narod djeluje upravo patriotski. Nisu li stihovi iz Gibonnijevih Zlatnih godina vrijedni pozornosti?\nMeni se čini da je izbor u ovom „kurikulumu“ išao za XX. stoljeće po ovakvu ključu: u starije doba, Jugoslaveni srpske orijentacije naprijed, Hrvati stoj. U novije doba: veliki ljevičari naprijed, domoljubi stoj. Ima naravno iznimaka. Pisci „kurikuluma“ uporno sijeku cijelo jedno plućno krilo hrvatske književnosti, a istodobno govore o „ prihvaćanju međukulturnih razlika“.\n\nKakav nam sustav treba?\nPisci koje ovdje predlažem trebali bi ući samo u onaj lektirni kanon koji bi bio široko postavljen prema autorima koji su još uvijek biološki živi. Osobno međutim mislim da bi lektirni kanon trebao, uz doista rijetke iznimke, biti posvećen prije svega umjetnicima koji su živi još samo po svojem djelu. Konkretno, od biološki živih pisaca, valjalo bi uvrstiti možda pet tekstova. S druge strane, problem slobodnoga izbora može se riješiti na jednostavan način. Jedan od 35 nastavnih tjedana mogao bi biti posvećen svemu onomu što žele roditelji, učenici i nastavnik. Tu ne bi trebalo biti nikakvih drugih ograničenja. Preostala 34 tjedna valja jasno i nedvosmisleno odrediti tako da učitelji i učenici točno znaju što im je čitati za lektiru i što na satu.\n\nNa kraju\nDa u „kurikulumu“ nema ničega spornoga osim pojedinosti koje sam naveo, on ne bi smio dobiti prolaznu ocjenu. Ovaj opsežan tekst valja što prije poslati u muzej, a počinitelje, i one prave i one potpisane, valja kazniti tako što će im se omogućiti da i dalje slobodno pišu što žele i objavljuju gdje hoće. Apeliram na one zastupnike u Hrvatskom saboru koje vodi geslo Sve za Hrvatsku, Hrvatsku ni za što, i apeliram na one zastupnike koje vodi davna riječ Pošteno. Molim ih da nikada ne dignu ruke za ovakav dokument. Apeliram na tobožnje autore ovoga „kurikuluma“ da jednostavno podnesu ostavke, te da i ne pokušaju popraviti ono što je nepopravljivo. Konačno, apeliram na one koji su pri nastanku „kurikuluma“ zapovjednički šaptali. Molim ih da skupe hrabrosti i poštenja, pa javno kažu svoja imena. Držim da oni u književnom svijetu imaju toliko moći u svojim rukama da im ovakva sitna afera ne bi nimalo štetila. Ustvari se u hrvatsku književnost najjednostavnije i ulazi tako što se pred njima klekne. \nJavnost mora znati još jednu pojedinost. Resorni je ministar nedavno rekao da će u posao uključiti i zagrebačku kroatistiku. Odsjek na kojem sam zaposlen doista je sastavio svoje mišljenje. Ono se sastoji od stavova koje su sastavljaču poslale pojedine katedre. Budući da sam svoja stajališta poslao samostalno, ona u taj tekst nisu uključena. Možete ih čitati ovdje. \nVolio bih vidjeti doista nacionalni uputnik za hrvatski jezik, onaj koji bi obuhvaćao cjelinu hrvatskoga bića. Do te mi je cjeline stalo zbog onih koji su bolji su od mene, i o kojima govore Stublićevi stihovi s početka članka. Stalo mi je do cjeline hrvatskoga nacionalnoga bića i zbog onih tek dolaze, a za koje bih volio da budu bolji od mene. Njima moramo pružiti cjelinu hrvatske predaje. Upoznatost s cjelinom tradicije jedini je način razvoja individualnoga talenta. \nDean Slavić","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje\nObrazloženje: Komentari i prijedlozi se odnose na prijedlog kurikuluma predmeta Hrvatski jezik, a ne na dokument koji je predmet javne rasprave."]
[31,"Vladimir Paar","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","Akademik KREŠIMIR NEMEC\nRazred za književnost HAZU\nkrsimir.nemec@inet.hr\n\n\nOSVRT NA KURIKUL ZA PREDMET HRVATSKI JEZIK\n\n\n1. Predloženi kurikul iz predmeta Hrvatski jezik obuhvaća više od 300 stranica. Posrijedi je teško prohodan tekst, pisan zamornim metodičko-didaktičkim metajezikom prepunim birokratskih fraza i mutnih sintagmi kojima kao da je cilj prikriti pedagoške, znanstvene i stručne nedostatke projekta. Ako bi kurikul trebao biti slika odgojno-obrazovnih ciljeva za buduće generacije, onda odmah treba konstatirati da smo dobili slab, nedorađen i manjkav tekst iza kojeg se krije ne samo nekompetencija nego i opasni voluntarizam.\n2. O znanstvenoj i stručnoj potkapacitiranosti autora kurikula najbolje govori nekoliko činjenica. Izradu kurikula potpisuje 11 „stručnjaka“, od kojih su dva s fakulteta, četiri nastavnika predaju u osnovnim, a 5 u srednjim školama. Nema baš nikoga u popisu autora kurikula koji bi bio priznati stručnjak na svome području. Najviši znanstveni stupanj ima dr. Emina Berbić Kolar - docentica na osječkom Fakultetu za odgojne i obrazovne djelatnosti. Nije mi poznat ni jedan znanstveni rad koji bi kolegicu Kolar kvalificirao za tako odgovoran posao. Drugi autori kurikula sigurno su mogli biti korisni kao savjetnici jer rade kao „praktičari“ u nastavi hrvatskoga jezika, ali nisu trebali biti i (su)kreatori nacionalnoga kurikula jer taj posao daleko nadmašuje njihovu kompetenciju. Izgovor da su u projekt izrade kurikula bili uključeni samo oni koji su se javili na pozivni natječaj loš je argument: to samo znači da su učinjeni veliki propusti u pripremi posla i u samoj proceduri.\n3. Autori kurikula nisu se prilikom izrade konzultirali ni s relevantnim institucijama (primjerice s Odsjekom za kroatistiku Filozofskoga fakulteta u Zagrebu, s katedrama za hrvatsku književnost na sveučilištima u Osijeku, Rijeci, Zadru, Splitu ili Puli, s Razredom za književnost i Razredom za filologiju HAZU) niti s priznatim stručnjacima iz područja lingvistike i znanosti o književnosti. Čini se kao da njima nitko ne treba, a to se vidi i u poslu što su ga obavili.\n4. Budući da nema popisa recenzenata, nije jasno je li kurikul uopće prošao recenzentski postupak. Vjerojatno ipak nije, jer se inače ne bi pojavio u ovom obliku.\n5. U kurikulu za predmet Hrvatski jezik ostentativno se izbjegavaju glagoli „znati“ i „naučiti“ kao očito nepoželjni ili čak prevladani, a u prvi plan stupaju demagoške floskule i isprazne didaktičko-metodičke formule, poput vrlo općenitih i stalno ponavljanih „ishoda učenja“ ili nejasno definiranih pojmova kao što su „stjecanje kompetencija“, „vještina komunikacije“ i sl.\n6. Kurikul ne određuje temeljna znanja i obrazovni minimum u smislu precizne artikulacije tema, tekstova i sadržaja koje učenik/ica treba svladati tijekom četiri godine školovanja. Fokusiranje na „ishode učenja“ gurnulo je u drugi plan stvarni sadržaj: znanje koje treba biti osnova toliko isticane „kompetencije“.\n7. Kurikulskom paradigmom potpuno se odbacuje dijakronijska perspektiva u nastavi, odnosno ukida se povijesni/kronološki pregled književnosti s odgovarajućom periodizacijom i sintetskim uvidima u književne procese. Iz konfuznog kurikula nije posve razvidno kako će se strukturirati nastavni sadržaji pa prijeti potpuna disperzija u distribuiranju sadržaja i tema iz književne povijesti. Dakako, moguće je napustiti kronološki pristup u nastavi književnosti, moguće je u gimnaziji krenuti od suvremene književnosti prema starijim razdobljima, ali za to su potrebne posebne pripreme i razrađen proces usvajanja znanja iz književne teorije i povijesti.\n8. Posebna je priča lektira. U ekstenzivnom popisu djela za cjelovito čitanje odmah upada u oči veliki nerazmjer između djela iz hrvatske i iz stranih književnosti. Iako je kao jedan od kriterija izbora tekstova navedena „uravnoteženost hrvatskih i svjetskih tekstova“, u popisu je citirano više od 200 autora, poredanih abecednim redom (!?), a od toga je hrvatskih samo 78. Nemoguće je naći primjer neke zemlje u kojoj se odgovorni za odgoj i obrazovanje tako podcjenjivački odnose prema vlastitoj kulturi i tradiciji. Prihvaćanjem takva programa, naša bi djeca više radila na prijevodima nego na tekstovima iz hrvatske književnosti.\n9. Autori kurikula nepodnošljivom lakoćom prelaze preko činjenice da je književni kanon jedan od stupova našega kulturnog identiteta. Osim notornog primjera s izostavljanjem Marulićeve Judite kao simboličkog temelja hrvatskoga književnog kanona, učinjeni su i brojni drugi propusti. Na popisu djela za cjelovito čitanje izostavljen je, primjerice, kanonski pisac Ivo Vojnović (koji bi se lako mogao naći u čitankama u Srbiji), a izostavljena je i poema Jama Ivana Gorana Kovačića. No zato se favoriziraju suvremeni pisci, s očitim pogodovanjem određenim generacijskim poetikama. Samo to načelo može opravdati činjenicu da je u prijedlog za cjelovito čitanje (!) uvrštena poezija B. Čegeca, B. Maleša, M. Mićanovića, I. Prtenjače, T. Gromače ili kratka proza S. Karuze. Umjesto kanona, umjesto estetske vrijednosti i književnopovijesne važnosti, autorima kurikula važniji kriterij u odabiru tekstova bila je medijska eksponiranost nekih autora i/ili favoriziranje djela iz popularne kulture. Kako drukčije protumačiti da se na popisu lektire našao roman Što je muškarac bez brkova A. Tomića, pa čak i Štulićeva „poezija“? Vjerovanje da će se čitanjem Štulićeve poezije učenike potaknuti na čitanje „ozbiljnih“, estetski relevantnih djela, pokazuje svu naivnost i neozbiljnost autora projekta. Možemo li zamisliti situaciju da na satu glazbenog odgoja nastavnik pušta učenicima da slušaju turbo-folk i estradnu glazbu s nadom da će nakon toga slušati Mozarta ili Mahlera? A upravo to rade autori kurikula za hrvatski. U njihovoj koncepciji lektira ne služi ni za učenje ni kao poticaj za razmišljanje; za njih lektira nije ni nositelj bitnih obilježja nacionalnog identiteta. Njima lektira služi za zabavu i neobveznu razmjenu mišljenja. Zbog (pre)velike izbornosti ostaje nejasno koja su književna djela obvezatna, što će se u praksi učiti i predavati, s kojim će pretpostavljenim znanjem iz književnosti učenici dolaziti na nastavničke fakultete. Jer i programi na fakultetima moraju se prilagoditi novom sustavu. \n10. Umjesto arbitrarnog popisa, umjesto zbrda-zdola nabacanih djela, svakako treba inzistirati na sastavljanju čvrste jezgre, minimuma književnih tekstova koji se moraju čitati (u cjelini ili fragmentarno). Također treba inzistirati i na primjerenom ovladavanju osnovnim književno-teorijskim pojmovima.\n11. Autori stručne skupine za izradu kurikula ne razlikuju (ili se prave da ne razlikuju) kanonske tekstove od suvremenih (koji također mogu pripadati kanonu) i popularnih (nekanonskih). Oni pišu ovako: „Ovaj popis, ponajprije, predstavlja prijedlog tekstova koji, prema procjeni članova Stručne radne skupine, omogućuju cjelovito čitanje usmjereno prema navedenoj svrsi nastave književnosti. Riječ je o otvorenome popisu\ns kojega učitelj može izabrati tekstove prema svojim profesionalnim kriterijima, no ništa ga ne priječi da za cjelovito čitanje izabere i neki drugi prikladan tekst koji nije na popisu. To se odnosi ne samo na razmjerno suvremene tekstove već i na one starije. Popis predloženih tekstova oblikovan je na temelju nekoliko osnovnih kriterija. Prvi je od njih usmjeravao izbor na tekstove koji odgovaraju kulturno dominantnoj predodžbi o književno vrijednim djelima. Drugi je kriterij nalagao izbor samo onih tekstova koji su prikladni za učenikovo samostalno cjelovito čitanje. Zbog toga na popisu nisu mnoga važna djela svjetske i nacionalne književnosti, poput Biblije Homerovih epova, Don Quijotea.“ \nCitirana napomena uvod je u potpunu zbrku, nestručnost i voluntarizam u popisu djela za cjelovito čitanje. Ako su Biblija, Homerovi epovi ili Don Quijote zbog opsega „neprikladni za učenikovo samostalno cjelovito čitanje“, kako to da se na popisu djela za cjelovito čitanje našao, primjerice, Goetheov Faust (600 str.), Idiot F. M. Dostojevskog (500 str.) ili Stoneov dvosveščani roman Agonija i ekstaza (800 str.)? Po kojem su načelu ta djela prikladna za cjelovito čitanje?\n12. Ali popis djela iz svjetske književnosti ne donosi samo prvorazredne umjetničke proizvode. Našlo se tu i dosta uvoznoga bofla. Tko zna kome je i zašto palo na pamet  da na popis lektire uvrsti i roman drugorazrednog češkog „postmodernista“ M. Viewegha (Sjajne zeznute godine) ili krimić E. Wallacea (Krivotvoritelj)?\n13. Popis djela za čitanje, a i sama razrada kurikula, pokazuju frapantnu činjenicu: iz nastave književnosti prognana je književna esejistika (kapitalni tekstovi Matoša, Krleže, Šimića, Ujevića), a nema ni slova o književnoj kritici, polemici i drugim žanrovima. Autori kurikula ostali su zakopani u trijadnu genološku podjelu (poezija/proza/drama).\n14. Ovako predloženi kurikul ne teži popravljanju nedostataka dosadašnjeg sustava: on je revolucionaran i radikalan utopijski projekt jer predstavlja potpunu promjenu paradigme u nastavi predmeta Hrvatski jezik. Takva reforma past će u prvom redu na leđa podcijenjenih, potplaćenih, društveno marginaliziranih nastavnika. Od njih se očekuje entuzijazam, motiviranost, kreativni angažman, spremnost da prihvate posve nov pristup u nastavi hrvatskoga jezika i književnosti. Oni za to sigurno nisu pripremljeni, a za takvu pripremu potrebno je dosta vremena i – dakako – puno novca. Brza primjena kurikula otvorila bi prostor za improvizaciju, dezorijentiranost i kaotičnost u nastavi našeg najvažnijeg školskog predmeta. \n\nZaključak: \n\nKurikularna reforma u postojećem obliku ne može ići u praktičnu primjenu. Potrebna je široka i dugotrajna javna rasprava u koju će biti uključene sve relevantne institucije i pojedinci. U takvoj otvorenoj, tolerantnoj, ideološki neostrašćenoj raspravi treba „odvagnuti“ sva dosadašnja pozitivna i negativna iskustva i utvrditi precizan nastavni plan: kamo idemo i što želimo. Bez stručnog osposobljavanja nastavnika svaka je reforma unaprijed osuđena na neuspjeh.\n\nAkademik Krešimir Nemec\nU Zagrebu, 30. travnja 2016.","Primljeno na znanje","ad 1 - 13 Prijedlog je primljen na znanje\nObrazloženje: Komentari i prijedlozi se odnose na prijedlog kurikuluma predmeta Hrvatski jezik, a ne na dokument koji je predmet javne rasprave. \nad 14 Prijedlog je primljen na znanje\nObrazloženje: Prijedlog za poboljšanje ugleda i uvjeta rada odgojno-obrazovnih radnika je sadržan u 4. cilju Stratategije obrazovanja, znanosti i tehnologije u poglavlju koje se odnosi na Rani i predškolski, osnovnoškolski i srednjoškolski odgoj i obrazovanje «4. cilj: Podići kvalitetu rada i društvenog ugleda učitelja» koji je komplementaran 2. cilju istog poglavlja iste Strategije «2. cilj: Provesti Cjelovitu kurikularnu reformu».\nad Zaključak Prijedlog je prihvaćen\nObrazloženje: Predlagatelj navodi kako je bez stručnog osposobljavanja nastavnika svaka reforma unaprijed osuđena na neuspjeh s čime se slažemo. S tim je ciljem kao jedan od ključnih elemenata Cjelovite kurikularne reforme u dionicama B - F određeno upravo intenzivno, kontinuirano i višegodišnje osposobljavanje svih odgojno-obrazovnih radnika za provođenje promjena predviđenih prijedlozima kurikularnih dokumenata."]
[32,"Vladimir Paar","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA",{"$cut":{"chars":32760,"head":"Prof. dr. sci. Josip Burušić\nVoditelj istraživačke jedinice za školsku efektivnost\nZnanstveni centar izvrsnosti za školsku efektivnost i školski menadžment\nJosip.Burusic@pilar.hr\n\n\n\n\n\n\n\n\nPrilog stručnoj raspravi vezanoj uz \n „Okvir nacionalnog kurikuluma“ i „Nacionalni kurikulum za osnovnoškolski odgoj i obrazovanje“\n\n\n \n\n1. Uvod \n Ova je recenzija i prilog podijeljena u nekoliko dijelova. U prvom se dijelu daje pregled općeg, prije svega konceptualnog i teorijskog ishodišta unutar kojega djeluju obrazovni sustavi i unutar kojega se provede sve obrazovne promjene danas u svijetu. Tu su izložene jasne modelske smjernice o potrebnim smjerovima promjena. Pored izlaganja koncepata obrazovne kvalitete, obrazovne efektivnosti, obrazovne pravednosti, obrazovne jednakosti i obrazovne efikasnosti, iznose se i pojedina očekivanja i pitanja na koji se način ovim konceptima pristupa u prijedlogu tzv. cjelovite kurikularne reforme.\n U drugom dijelu, iznosim neke suštinske dosadašnje istraživačke spoznaje o funkcioniranju hrvatskog predškolskoga, osnovnoškolskog i srednjoškolskog sustava, većinom one do kojih sam došao zajedno sa svojim suradnicima kroz provođenje nekoliko sveobuhvatnih i vrlo kompleksnih obrazovnih istraživačkih projekata. U ovom trenutku u Republici Hrvatskoj mi imamo određenu količinu znanja o funkcioniranju ovih važnih dijelova obrazovnog sustava, kao što imamo detektirane pojedine kritične točke tih sustava odnosno prepoznate silnice i odrednice koje utječu na uspješnost. U ovom dijelu nastojim sagledati na koji način se u predlaganju kurikularnih promjena u značajnoj mjeri ignorirale i zaobišle sve te spoznaje, te su se predlagala rješenja koja na vrlo malen ili zanemariv način polaze od hrvatske stvarnosti. Rješenja koja se pokušavaju ponuditi su akontekstualna, i ona kao takva u pravilu neće riješiti većinu problema s kojima se susreće današnji obrazovni sustav Republike Hrvatske.\n U trećem dijelu, temeljem izloženog, konkretno se osvrćem na pojedina jasna i evidentna pitanja koja se otvaraju u kontekstu rasprave o tzv. cjelovitoj kurikularnoj reformi. \n Uvažavajući sve aktivnosti koje su poduzete unutar tzv. cjelovite kurikularne reforme, želim naglasiti kako je u postojećim prijedlozima moguće pronaći i niz pozitivnih elemenata, kao što je moguće pronaći i cjelovitih prijedloga ili elemenata prijedloga koji predstavljaju pozitivno usmjerenu promjenu. Pored toga, gledam vrlo pozitivno na ukupnu količinu energije koja se usmjerila u kontekstu obrazovanja i mislim kako ju je potrebno iskoristiti u smjeru potrebnih promjena. Hrvatski obrazovni sustav prilično nije u skladu s duhom vremena, funkcionira vrlo neracionalno, ne postiže pretpostavljene efekte, ne odgovara suvremenim društvenim potrebama, još manje potrebama tržišta rada i gospodarstva, značajan broj roditelja je njime nezadovoljan a izraženo je socijalno nepravedan.\nNo, još uvijek nije sveukupno gledano toliko loš, da bi ga se uništilo ili da bi ga se nastojalo mijenjati u smjeru kojim bi bio još lošiji ili bi ga tomu dovela pojedina pogubna rješenja. Iz tih razloga, budući da ovu recenziju shvaćam primarno kao stručni i ekspertni zadatak, fokus je usmjeren na ono što držim nejasnim, nedovoljno artikuliranim, neprimjerenim, neodgovarajućima, nekvalitetnim a u pojedinim rješenjima koja se artikulirana i prilično pogubnim.  \n\n2. Opći konceptualni i teorijski kontekst obrazovnih promjena\nU današnjoj obrazovnoj praksi osnovni pristup svih pokušaja unaprjeđenja obrazovnih sustava i obrazovnih procesa počiva uvijek na modelu obrazovnih promjena koji mora 'biti izveden iz teorije' i 'utemeljen na činjenicama' (eng. „the theory-driven“ and „evidence-based model approach“ to school improvement). Takav pristup predstavlja standard unutar kojega se planiraju obrazovne promjene koje počivaju na dostupnim teorijskim spoznajama, u pravilu slijedi neki od provjerenih modela obrazovnih promjena, te neprestano uvažavaju sve dostupne empirijske činjenice i spoznaje koje pomažu u prilagodbi potrebnih promjena specifičnostima pojedinih obrazovnih sustava. \nA obrazovne pr"}},"Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje\nObrazloženje:  zahvaljujemo Vam na komentarima i interesu za dokumente cjelovite kurikularne reforme.  Što se tiče komentara vezanih za teorijsko utemeljenje ONK-a i kurikularne reforme   nije prihvaćen prigovor da kurikularna reforma nema teorijsko i konceptualno ishodište.  Naime, izrada kurikularnih dokumenata je  visokosofisticiran i složen stručni posao koji ima drugačije ciljeve i narav od znanstvenog rada. Izrada kurikularnih dokumenata npr. nema za cilj provjeru određene teorije(a), ali mora koristiti spoznaje i koncepte teorija kurikuluma, znanstvene empirijske uvide u stanje nacionalnog kurikuluma vlastite zemlje i nacionalnih kurikuluma drugih zemalja te praktična iskustva (znanja) pojedinaca koji provode   kurikulum u školama (učitelji, stručni suradnici ......). U ONK-u je eksplicite navedeno određenje pojma kurikuluma i jasno je vidljivo da je riječ o njegovom  širem određenju  koje je danas općeprihvaćeno i opće mjesto u suvremenim teorijama kurikuluma u svijetu, ali i u Hrvatskoj (str.6). Iz teksta ONK-a je također vidljivo da je riječ o danas u svijetu dominantnom modelu nacionalnog kurikuluma - kurikulumu orijentiranom na ishode učenja i razvoj učeničkih kompetencija, pri čemu se primjenjuje KSAVE kompetencijski okvir. \n\nOsim analize stranih nacionalnih kurikuluma o čemu su članovi Ekspertne i drugih radnih skupina te konzultanti na kurikularnim dokumentima pisali i u svojim znanstvenim radovima, korišteni su i rezultati empirijskih istraživanja stanja nacionalnog kurikuluma u Hrvatskoj koji su  objavljeni u hrvatskoj znanstvenoj produkciji (molimo Vas da pogledate popise objavljenih radova na mrežnim stranicama naših institucija i bibliografiji radova hrvatskih znanstvenika). Ovakav pristup je omogućio da se izrade kurikulumi koji slijede suvremene razvojne trendove u svijetu i koji su istovremeno primjereni hrvatskom obrazovnom i društvenom kontekstu. \nTakođer smatramo da nije prihvatljiv Vaš komentar da je cjelovita kurikularna reforma svedena na promjene u sadržaju i da su zanemarene ostale komponente. Iz već spomenute definicije kurikuluma vidljivo je da je kurikulum shvaćen kao sustav koji se sastoji od više međusobno povezanih i međusobno uvjetovanih sastavnica/komponenata: ciljeva, ishoda, primjene kurikulumskih dokumenata (npr. iskustva učenja i poučavanja, podrška učitelja i cijele škole), vrednovanja kvalitete provedbe kurikuluma i učeničkih postignuća. Nadalje nacionalni kurikulum je shvaćen kao dio (posebno važan dio) odgojno-obrazovnog sustava koji je povezan i ovisan o drugim dijelovima osgojno-obrazovnog sustava: organizacijsko-institucionalnoj strukturi, obrazovanju i profesionalnom usavršavanju učitelja, vrednovanju i samovrednovanju kvalitete rada škola i učeničkih postignuća, resursima, vanjskoj okolini (npr. politčki, ekonomski i kulturni kontekst).\nSuglasni smo s Vašim komentarom o izraženoj obrazovnoj nepravednosti i nejednakosti obrazovnih šansi u Hrvatskoj. ONK u skladu sa svojom naravi, kao temeljni dokument koji na općoj razini definira osnovne komponente kurikulumskog sustava, određuje jednakost obrazovnih šansi kroz načela i vrijednosti nacionalnog kurikuluma koje se razrađuju u ostalim kurikulumskim dokumentima.  Time se usmjerava škole da uvažavaju ta načela i vrijednosti pri primjeni nacionalnog kurikuluma te izradi i izvođenju kurikuluma škola. \nMolimo Vas da Vaše komentare koji se odnose na predškolski odgoj i obrazovanje i osnovnoškolski odgoj i obrazovanje uputite tijekom javnog savjetovanja stručnim radnim skupinama koje su izradile te dokumente. \nPrimili smo na znanje i Vaše komentare koji se odnose na strukovne kurikulume. Kurikulumi za strukovno obrazovanje će se izrađivati i rzmatrat će se njihova usklađenost s potrebama tržišta rada u narednim fazama cjelovite kurikularne reforme."]
[33,"Vladimir Paar","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA",{"$cut":{"chars":26137,"head":"Akademik Ranko Matasović\nRazred za filološke znanosti HAZU\nE-pošta: rmatasov@ffzg.hr\n\n\n\nRecenzija prijedloga nacionalnih kurikula iz jezičnih predmeta\nPrilog stručnoj i javnoj raspravi\n\n\n\n1. Uvod\nOva je recenzija podijeljena u tri dijela. U prvom se dijelu daju općenite primjedbe koje se odnose na sve prijedloge kurikula iz jezičnih predmeta, u drugom dijelu govori se nešto podrobnije o prijedlogu kurikula klasičnih jezika, u trećem dijelu o kurikulima (modernih) stranih jezika, a posljednji dio govori o prijedlogu kurikula hrvatskoga jezika. \n\n2. Opće napomene\nPrijedlozi nacionalnih kurikula iz jezičnih predmeta dijele neke zajedničke osobine. Svima je zajedničko to što u svim obrazovnim ciklusima veliku samostalnost pridaju učiteljima odnosno predmetnim nastavnicima, za koje se opravdano vjeruje da će se najbolje prilagoditi potrebama, interesima i sposobnostima učenika. U svim je jezičnim predmetima naglasak na svladavanju komunikacijskih kompetencija i usvajanju praktičnoga jezičnog znanja, a ne na učenju izoliranih jezičnih činjenica i gramatičkih pravila kao da su ona sama sebi svrhom. I to je u načelu pozitivno, iako ne treba misliti da je dosadašnja praksa bila znatno drukčija, ili da su dosadašnji programi previše inzistirali na gramatici i apstraktnom jezičnom znanju.\nMeđutim, autori su reforme odabrali model u kojem se uspješnost obrazovanja ocjenjuje pomoću takozvanih „ishoda učenja“, a ne pomoću usvojenih (naučenih) sadržaja, i primijenili su taj model na sve predmete u svim obrazovnim ciklusima. Valja odmah napomenuti da je riječ o samo jednom od mnogih modela u suvremenoj psihologiji obrazovanja i pedagogiji, o teoriji koja je u velikoj mjeri kontroverzna i za koju ne postoje znanstveni dokazi da je smisleno primjenljiva na sva područja obrazovanja i korisna za sve uzraste učenika. Ishodi učenja redovito su iskazani tablicama u kojima se smiju koristiti samo određeni glagoli, među kojima je uspostavljena hijerarhija (prema tzv. „Bloomovoj taksonomiji“). Ti su glagoli često nezgrapno prevedeni i prilagođeni s engleskog izvornika, a da zapravo nemaju točne korelate u hrvatskom jeziku. Uvođenje tablica s „ishodima učenja“ na društveno-humanističke fakultete, kojemu sam svjedočio, dočekano je s posvemašnjim podsmjehom i prezirom među sveučilišnim nastavnicima i do sada nije pokazalo nikakvih mjerljivih pozitivnih rezultata; a sada se upravo taj model želi protegnuti na čitav hrvatski obrazovni sustav! Ako i možemo prihvatiti da formuliranje jasnih ishoda učenja ima smisla u nekim predmetima, gdje je potrebno da učenici/studenti usvoje praktične kompetencije umjesto apstraktnoga učenja činjenica, odatle ne slijedi da je takav model koristan u apsolutno svim područjima ljudske naobrazbe, te je stoga neobično da se on želi protegnuti na čitav obrazovni sustav jedne države. Iz toga osnovnog problema slijedi i većina drugih na koje ću u ovoj recenziji upozoriti.\nJedan je od sustavnih problema i ocjenjivanje, odnosno vrednovanje usvojenih ishoda učenja. Predložena reforma ukida brojčano ocjenjivanje u nižim razredima osnovne škole i to iz svih predmeta (uključujući i jezične predmete); premda postoje istraživanja koja ukazuju da djeca u takvom sustavu lakše usvajaju neke sadržaje (za koje su ionako zainteresirana), nije jasno da će ih takav sustav vrednovanja motivirati za rad i u jezičnim predmetima, gdje je u ranijoj dobi potrebno steći čvrste temelje na koje se kasnije učenje jezika samo nadograđuje. Stoga sam mišljenja da je za strane jezike sustav brojčanog ocjenjivanja ipak bolje uvesti već od prvoga (ili eventualno drugog) razreda osnovne škole. \nTakođer, u jezičnim je predmetima reformom predviđeno da se podjednako vrednuje usvajanje ishoda učenja iz različitih domena, primjerice upoznavanje antičke civilizacije i kulture i razumijevanje i interpretacije tekstova na klasičnim jezicima, kao i znanje latinske i grčke gramatike. Pri tome se dopušta da „ako je učenik spretniji u jezičnim sadržajima, treba ga poticati da u toj domeni ostvari puni potencijal, a onog koji je više zainteresiran za civilizacijske sad"}},"Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje\nObrazloženje: zahvaljujemo Vam na komentarima i interesu za dokumente cjelovite kurikularne reforme. \nKomentari i primjedbe koje ste uputili  primljeni su  na znanje, ali se ne odnose na ONK nego na  Prijedlog kurikuluma jezično-komunikacijskog područja te prijedloge Nacionalnog kurikuluma nastavnoga predmeta Hrvatski jezik, Nacionalnog kurikuluma nastavnoga predmeta Engleski jezik, Nacionalnog kurikuluma nastavnoga predmeta Njemački jezik, Nacionalnog kurikuluma nastavnoga predmeta Francuski jezik, Nacionalnog kurikuluma nastavnoga predmeta Talijanski jezik, Nacionalnog kurikulum nastavnoga predmeta Latinski  jezik i Nacionalnog kurikuluma nastavnoga predmeta Grčki jezik,  na Prijedlog Nacionalnog kurikuluma  za osnovnoškolski odgoj i obrazovanje te Okvir za vrednovanje procesa i ishoda učenja u osnovnoškolskome i srednjoškolskome odgoju i obrazovanju. \nMolimo Vas da komentare koji se odnose na spomenute kurikulume uputite tijekom javnog savjetovanja  stručnim radnim skupinama koje su izrađivale navedene kurikulume kako bi se komentari i prijedlozi mogli koristiti za   njihovo poboljšanje.\n Suglasni smo s Vašim mišljenjem da je kompetentnost učitelja izuzetno važna pretpostavka uspješne primjene kurikulumskih dokumenata. Međutim osposobljavanje učitelja i promjene u obrazovanju učitelja ne reguliraju se ONK-om. Njihovo provođenje je predviđeno za narednu fazu kurikularne reforme."]
[34,"Vladimir Paar","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA",{"$cut":{"chars":32760,"head":"Akademik Dario Vretenar\nE-pošta: vretenar@phy.hr\nizv. prof. dr. sc. Tamara Nikšić\nE-pošta: tniksic@phy.hr\nFizički odsjek Prirodoslovno-matematičkog fakulteta\nSveučilište u Zagrebu\n\nRecenzija prijedloga cjelovite kurikularne reforme s naglaskom na područje prirodoslovlja i predmet fiziku – prilog stručnoj raspravi\n\nRecenziju smo podijelili u tri dijela. U prvom dijelu dajemo opće napomene koje se uglavnom odnose na neusklađenost dokumenata cjelovite kurikularne reforme sa zakonodavnim okvirom sustava odgoja i obrazovanja u Republici Hrvatskoj, u drugom dijelu se nalaze primjedbe vezane uz kurikulum područja prirodoslovlja, dok se u trećem dijelu nalazi osvrt na predmetni kurikulum fizike. Budući da su dokumenti cjelovite kurikularne reforme međusobno usko vezani i isprepleteni, recenzija ne može biti strogo odijeljena po dokumentima.\n\nOpće napomene\n\n1. Dokumenti cjelovite kurikularne reforme nisu usklađeni sa zakonodavnim okvirom odgoja i obrazovanja u Republici Hrvatskoj \n\nPredloženi dokumenti vezani uz Cjelovitu kurikularnu reformu (CKR) sastoje se od Okvira nacionalnoga kurikuluma (ONK), nacionalnih kurikuluma za pojedine razine i vrste odgoja i obrazovanja (5 dokumenata), nacionalnih kurikuluma područja (7 dokumenata), kurikuluma međupredmetnih tema (7 dokumenata), predmetnih kurikuluma (29 dokumenata), te okvira za vrednovanje, rad s učenicima s poteškoćama i rad s darovitim učenicima (3 dokumenta).  Sveukupno se radi o 52 dokumenta od otprilike 3000 stranica. Iako je praktički nemoguće detaljno proučiti tako opsežnu dokumentaciju, već površnim pregledom razvidno je kako dokumenti cjelovite kurikularne reforme nisu usklađeni s važećim propisima koji reguliraju područje odgoja i obrazovanja. Naime, Zakon o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi kao temeljne podzakonske akte propisuje nacionalni kurikulum (u nadležnosti Ministra), nastavne planove i programe (u nadležnosti Ministra) te državni pedagoški standard (u nadležnosti Sabora). Sadržaj sva tri dokumenta propisan je Zakonom, kao i njihova uloga u obrazovnom procesu. \n\nPrimjerice, Okvirom nacionalnog kurikuluma se definiraju načela organizacije odgoja i obrazovanja, načela učenja i poučavanja, te načela vrednovanja, iako su ciljevi i načela odgoja i obrazovanja u Republici Hrvatskoj definirani člankom 4. Zakona. \n\nKao posebno problematično, izdvaja se potpuna orijentacija na ishode učenja i zanemarivanje sadržaja pojedinih predmeta što se uglavnom obrazlaže autonomijom nastavnika koji bi sam trebao odabrati na koji način i kojim redosljedom će učenici ostvarivati zadane ishode. Međutim, Zakon o odgoju i obrazovanju u osnovnim i srednjim školama spominje autonomiju samo u čl. 4., st. 2., alineja 5. («odgojno-obrazovna djelatnost u školskoj ustanovi temelji se na autonomiji planiranja i organizacije te slobodi pedagoškog i metodičkog rada prema smjernicama hrvatskog nacionalnoga obrazovnog standarda, a u skladu s nacionalnim kurikulumom, nastavnim planovima i programima i državnim pedagoškim standardima»), odnosno zakonodavac jest predvidio određeni stupanj autonomije škola i nastavnika, no svakako ne u mjeri koju predviđa cjelovita kurikularna reforma. Nije naodmet spomenuti da bi ovakve ideje bile u neskladu i sa Zakonom o prosvjetnoj inspekciji, kao i sa Zakonom o stručno-pedagoškom nadzoru. U Okviru nacionalnog kurikuluma čak se navodi «Ovako određen Nacionalni kurikulum ima znatno šire značenje od dosad uvriježenih nastavnih planova i programa u Republici Hrvatskoj», međutim nastavni planovi i programi nisu uvriježeni, oni su naprosto propisani Zakonom o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednoj školi (čl. 27. Zakona). Čak i kada bismo zanemarili neusklađenosti sa zakonodavnim okvirom, treba napomenuti kako škole ipak nisu sveučilišta, a učenici nisu studenti. Iako je nesporno da mora postojati određeni stupanj autonomije u pedagoškom i stručnom radu (kao što Zakon i propisuje),   razumno je očekivati da će stupanj takve autonomije biti najniži u primarnom, nešto viši u sekundarnom, a najviši u  tercijarnom obrazovanju. Naprosto, radi se o tome da su"}},"Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje\nObrazloženje: Zahvaljujemo Vam na komentarima i interesu za dokumente cjelovite kurikularne reforme. Komentar da su dokumenti cjelovite kurikularne reforme neusklađeni s zakonodavnim okvirom sustava  odgoja i obrazovanja u Republici Hrvatskoj ne može se prihvatiti jer se kurikularna reforma odnosi na budućnost i implicira promjenu sadašnjeg zakonodavnog okvira. \nOstali komentari i primjedbe su primljeni na znanje, ali se ne odnose na ONK nego na Prijedlog Nacionalnog kurikuluma  za gimnazijsko obrazovanje, Prijedlog kurikuluma prirodoslovnog područja i Nacionalni kurikulum nastavnoga predmeta Fizika. Molimo Vas da komentare koji se odnose na spomenute kurikulume uputite tijekom javnog savjetovanja stručnim radnim skupinama koje su ih izrađivale.\nEksperimentalna primjena kurikularnih dokumenata, o kojoj također govorite, ne regulira se ONK-om. ONK je, naime, temeljni kurikularni dokument koji na općoj razini određuje elemente kurikularnog sustava za sve razine i vrste dovisokoškolskog odgoja i obrazovanja i čini  osnovu za izradu svih  ostalih nacionalnih kurikularnih dokumenata. Eksperimentalno provođenje je predviđeno za narednu fazu kurikularne reforme, kao i osposobljavanje učitelja  i promjene u obrazovanju učitelja na svim razinama, čemu će doprinijeti i prijedlozi koje ste dali u vezi s rješavanjem ovih problema."]
[35,"Vladimir Paar","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","HAZU 2016. KURIKUL RECENZIJE IZBOR Kostović\n\n \nU skladu s obvezom preuzetom na zadnjem sastanku Znanstvenog vijeća, sažeto\niznosim kritičke osvrte na pravnu utemeljenost i političke aspekte Cjelovite\nkurikularne reforme:\n\n1. Kurikularna reforma se temelji na Strategiji obrazovanja, znanosti\ni tehnologije koja je usvojena na Hrv.saboru, ali bez navođenja rokova.\nStrategija je općeniti dokument i u kurikularnoj reformi nigdje nisu\nrazrađene zakonske osnove za provođenje, osim strategije i akcijskih\nplanova. To upućuje na potrebu da se zakonske i na Ustav oslonjene odredbe\nhitno rasprave, a prije početka eksperimentalnog provođenja.\n\n2. Po Ustavu RH osnovno obrazovanje jest obvezatno. Stoga se postavlja\nključno pitanje da li se roditelji mogu \"prisiliti\" dati djecu u\neksperimentalni program za koji nema nikakvih dokaza da će biti bolji od\npostojećih načina učenja.\n\n3. Koordinator tematske radne skupine za razvoj kurikuluma i strukturu\nsustava nije državni službenik i ne može se izravno obraćati Saboru i \nsaborskom odboru. Kao takav on nema nikakvu odgovornost prema uspjehu\neksperimentalnog ili ukupnog dijela reforme.\n\n4. Kako je Cjelovita kurikularna reforma po mišljenju nacionalnog\noperativnog tijela najizazovniji i najkonkretniji dio Strategije, postavlja\nse pitanje tko je nadležan za provođenje i nadzor Cjelovite kurikularne\nreforme: Nacionalno koordinacijsko tijelo na čelu s premijerom, još uvijek\nse navodi Milanović; nacionalno operativno tijelo ili ministarstvo, obzirom\nda je reformu započeo Sabor donošenjem strategije, bez rokova i osiguranih\nsredstava.\n\n5. Proceduralno i sadržajno nije prihvatljivo da radna skupina koja je\nsastavila prijedlog Cjelovite kurikularne reforme (sada na raspravi) sama\nocjenjuje dokumente i rezultate rasprave umjesto da se prije ikakve primjene\nprovede recenzija kako je to predviđeno strategijom točka 2.1 Ako je\nprovedena recenzija, nisam vidio rezultate. Izbor mogućih škola za\neksperimentalno uvođenje kurikularne reforme mora biti nepristran, a to može\nosigurati samo neovisno tijelo za nadzor.\n\n6. Potpuno je nejasna formulacija iz Strategije naziva skupine\n\"Tematska skupina za razvoj kurikuluma i strukturu sustava\" - što znači\nstruktura sustava? Kod zakona ako zahtjev za promjenama prelazi uobičajeni\npostotak, ide se na novi zakon. Što će biti s Cjelovitom kurikularnom\nreformom ako javna rasprava pokaže da svaki segment treba poboljšati,\nmijenjati i nadopuniti. U tom slučaju bi bilo uobičajeno da se nadopuni\nEkspertna radna skupina i da se donese novi dokument, početak šk.god. 2016/2017\nizgleda potpuno nerealan. Koje tijelo je odgovorno za provedbu, a koje za\nocjenu, pogotovo ako program počinje već ujesen.\n\n7. Politički je neprihvatljivo započeti reformu školskog sustava s\nnajmlađim uzrastima ako nije osiguran novi model edukacije nastavnika. Čudno\nje da se za propisano trajanje edukacije nastavnika sada traže neki ubrzani\nsustavi, gdje je tu zakonska osnova?\n\n8. Prije ili kasnije će se postaviti pitanje koliko se škola može\nmiješati u izgradnju svjetonazora djece u osnovnoj školi? Prije ili kasnije\nće se postaviti pitanje koliko je reforma prilagođena razvitku kognitivnom\nili psihofizičkom, odnosno dobi učenika i tko će preuzeti posljedice ako\nroditelji budu tužili škole kao što danas tuže za loše usluge u zdravstvu.\n\n9. Na kraju napominjem ključnu činjenicu, da izbor i način školovanja\nnisu predmet ugovora o pristupanju EU (tzv. treaty) i da mi imamo\nfleksibilnost prilagoditi našu reformu našim potrebama i tradicijama .\n\n10. Treba istaknuti da nije prihvatljivo ulaziti u reforme bez kvalitetne\nanalize stanja i definirane strategije razvitka Hrvatske. Sada postoji preko\n30 strategija koje su povezane sa sustavom obrazovanja, a nema cjelovite\nstrategije gospodarskog razvitka. Na što se dakle usmjerava naše obrazovanje\ni da li je teorija kurikuluma temeljena na ishodima učenja i kompetencijama\ndovoljan za korjenite reforme sustava, posebno u osnovnom obrazovanju.\n\n\n\nIvica Kostović, Professor Emeritus\nCroatian Institute for Brain Research, Honorary Director\nCroatian Society for Neuroscience, President\nSchool of Medicine, University of Zagreb\nSalata 12, 10000 Zagreb, CROATIA\nPhone: +385 1 45 96 902 Fax: +385 1 48 27 775\n\n\n\nHAZU 2016. KURIKUL RECENZIJE IZBOR Kostović\n\n \nU skladu s obvezom preuzetom na zadnjem sastanku Znanstvenog vijeća, sažeto\niznosim kritičke osvrte na pravnu utemeljenost i političke aspekte Cjelovite\nkurikularne reforme:\n\n1. Kurikularna reforma se temelji na Strategiji obrazovanja, znanosti\ni tehnologije koja je usvojena na Hrv.saboru, ali bez navođenja rokova.\nStrategija je općeniti dokument i u kurikularnoj reformi nigdje nisu\nrazrađene zakonske osnove za provođenje, osim strategije i akcijskih\nplanova. To upućuje na potrebu da se zakonske i na Ustav oslonjene odredbe\nhitno rasprave, a prije početka eksperimentalnog provođenja.\n\n2. Po Ustavu RH osnovno obrazovanje jest obvezatno. Stoga se postavlja\nključno pitanje da li se roditelji mogu \"prisiliti\" dati djecu u\neksperimentalni program za koji nema nikakvih dokaza da će biti bolji od\npostojećih načina učenja.\n\n3. Koordinator tematske radne skupine za razvoj kurikuluma i strukturu\nsustava nije državni službenik i ne može se izravno obraćati Saboru i \nsaborskom odboru. Kao takav on nema nikakvu odgovornost prema uspjehu\neksperimentalnog ili ukupnog dijela reforme.\n\n4. Kako je Cjelovita kurikularna reforma po mišljenju nacionalnog\noperativnog tijela najizazovniji i najkonkretniji dio Strategije, postavlja\nse pitanje tko je nadležan za provođenje i nadzor Cjelovite kurikularne\nreforme: Nacionalno koordinacijsko tijelo na čelu s premijerom, još uvijek\nse navodi Milanović; nacionalno operativno tijelo ili ministarstvo, obzirom\nda je reformu započeo Sabor donošenjem strategije, bez rokova i osiguranih\nsredstava.\n\n5. Proceduralno i sadržajno nije prihvatljivo da radna skupina koja je\nsastavila prijedlog Cjelovite kurikularne reforme (sada na raspravi) sama\nocjenjuje dokumente i rezultate rasprave umjesto da se prije ikakve primjene\nprovede recenzija kako je to predviđeno strategijom točka 2.1 Ako je\nprovedena recenzija, nisam vidio rezultate. Izbor mogućih škola za\neksperimentalno uvođenje kurikularne reforme mora biti nepristran, a to može\nosigurati samo neovisno tijelo za nadzor.\n\n6. Potpuno je nejasna formulacija iz Strategije naziva skupine\n\"Tematska skupina za razvoj kurikuluma i strukturu sustava\" - što znači\nstruktura sustava? Kod zakona ako zahtjev za promjenama prelazi uobičajeni\npostotak, ide se na novi zakon. Što će biti s Cjelovitom kurikularnom\nreformom ako javna rasprava pokaže da svaki segment treba poboljšati,\nmijenjati i nadopuniti. U tom slučaju bi bilo uobičajeno da se nadopuni\nEkspertna radna skupina i da se donese novi dokument, početak šk.god. 2016/2017\nizgleda potpuno nerealan. Koje tijelo je odgovorno za provedbu, a koje za\nocjenu, pogotovo ako program počinje već ujesen.\n\n7. Politički je neprihvatljivo započeti reformu školskog sustava s\nnajmlađim uzrastima ako nije osiguran novi model edukacije nastavnika. Čudno\nje da se za propisano trajanje edukacije nastavnika sada traže neki ubrzani\nsustavi, gdje je tu zakonska osnova?\n\n8. Prije ili kasnije će se postaviti pitanje koliko se škola može\nmiješati u izgradnju svjetonazora djece u osnovnoj školi? Prije ili kasnije\nće se postaviti pitanje koliko je reforma prilagođena razvitku kognitivnom\nili psihofizičkom, odnosno dobi učenika i tko će preuzeti posljedice ako\nroditelji budu tužili škole kao što danas tuže za loše usluge u zdravstvu.\n\n9. Na kraju napominjem ključnu činjenicu, da izbor i način školovanja\nnisu predmet ugovora o pristupanju EU (tzv. treaty) i da mi imamo\nfleksibilnost prilagoditi našu reformu našim potrebama i tradicijama .\n\n10. Treba istaknuti da nije prihvatljivo ulaziti u reforme bez kvalitetne\nanalize stanja i definirane strategije razvitka Hrvatske. Sada postoji preko\n30 strategija koje su povezane sa sustavom obrazovanja, a nema cjelovite\nstrategije gospodarskog razvitka. Na što se dakle usmjerava naše obrazovanje\ni da li je teorija kurikuluma temeljena na ishodima učenja i kompetencijama\ndovoljan za korjenite reforme sustava, posebno u osnovnom obrazovanju.\n\n\n\nIvica Kostović, Professor Emeritus\nCroatian Institute for Brain Research, Honorary Director\nCroatian Society for Neuroscience, President\nSchool of Medicine, University of Zagreb\nSalata 12, 10000 Zagreb, CROATIA\nPhone: +385 1 45 96 902 Fax: +385 1 48 27 775\n\n\n\n\nHAZU 2016. KURIKUL RECENZIJE IZBOR Kostović\n\n \nU skladu s obvezom preuzetom na zadnjem sastanku Znanstvenog vijeća, sažeto\niznosim kritičke osvrte na pravnu utemeljenost i političke aspekte Cjelovite\nkurikularne reforme:\n\n1. Kurikularna reforma se temelji na Strategiji obrazovanja, znanosti\ni tehnologije koja je usvojena na Hrv.saboru, ali bez navođenja rokova.\nStrategija je općeniti dokument i u kurikularnoj reformi nigdje nisu\nrazrađene zakonske osnove za provođenje, osim strategije i akcijskih\nplanova. To upućuje na potrebu da se zakonske i na Ustav oslonjene odredbe\nhitno rasprave, a prije početka eksperimentalnog provođenja.\n\n2. Po Ustavu RH osnovno obrazovanje jest obvezatno. Stoga se postavlja\nključno pitanje da li se roditelji mogu \"prisiliti\" dati djecu u\neksperimentalni program za koji nema nikakvih dokaza da će biti bolji od\npostojećih načina učenja.\n\n3. Koordinator tematske radne skupine za razvoj kurikuluma i strukturu\nsustava nije državni službenik i ne može se izravno obraćati Saboru i \nsaborskom odboru. Kao takav on nema nikakvu odgovornost prema uspjehu\neksperimentalnog ili ukupnog dijela reforme.\n\n4. Kako je Cjelovita kurikularna reforma po mišljenju nacionalnog\noperativnog tijela najizazovniji i najkonkretniji dio Strategije, postavlja\nse pitanje tko je nadležan za provođenje i nadzor Cjelovite kurikularne\nreforme: Nacionalno koordinacijsko tijelo na čelu s premijerom, još uvijek\nse navodi Milanović; nacionalno operativno tijelo ili ministarstvo, obzirom\nda je reformu započeo Sabor donošenjem strategije, bez rokova i osiguranih\nsredstava.\n\n5. Proceduralno i sadržajno nije prihvatljivo da radna skupina koja je\nsastavila prijedlog Cjelovite kurikularne reforme (sada na raspravi) sama\nocjenjuje dokumente i rezultate rasprave umjesto da se prije ikakve primjene\nprovede recenzija kako je to predviđeno strategijom točka 2.1 Ako je\nprovedena recenzija, nisam vidio rezultate. Izbor mogućih škola za\neksperimentalno uvođenje kurikularne reforme mora biti nepristran, a to može\nosigurati samo neovisno tijelo za nadzor.\n\n6. Potpuno je nejasna formulacija iz Strategije naziva skupine\n\"Tematska skupina za razvoj kurikuluma i strukturu sustava\" - što znači\nstruktura sustava? Kod zakona ako zahtjev za promjenama prelazi uobičajeni\npostotak, ide se na novi zakon. Što će biti s Cjelovitom kurikularnom\nreformom ako javna rasprava pokaže da svaki segment treba poboljšati,\nmijenjati i nadopuniti. U tom slučaju bi bilo uobičajeno da se nadopuni\nEkspertna radna skupina i da se donese novi dokument, početak šk.god. 2016/2017\nizgleda potpuno nerealan. Koje tijelo je odgovorno za provedbu, a koje za\nocjenu, pogotovo ako program počinje već ujesen.\n\n7. Politički je neprihvatljivo započeti reformu školskog sustava s\nnajmlađim uzrastima ako nije osiguran novi model edukacije nastavnika. Čudno\nje da se za propisano trajanje edukacije nastavnika sada traže neki ubrzani\nsustavi, gdje je tu zakonska osnova?\n\n8. Prije ili kasnije će se postaviti pitanje koliko se škola može\nmiješati u izgradnju svjetonazora djece u osnovnoj školi? Prije ili kasnije\nće se postaviti pitanje koliko je reforma prilagođena razvitku kognitivnom\nili psihofizičkom, odnosno dobi učenika i tko će preuzeti posljedice ako\nroditelji budu tužili škole kao što danas tuže za loše usluge u zdravstvu.\n\n9. Na kraju napominjem ključnu činjenicu, da izbor i način školovanja\nnisu predmet ugovora o pristupanju EU (tzv. treaty) i da mi imamo\nfleksibilnost prilagoditi našu reformu našim potrebama i tradicijama .\n\n10. Treba istaknuti da nije prihvatljivo ulaziti u reforme bez kvalitetne\nanalize stanja i definirane strategije razvitka Hrvatske. Sada postoji preko\n30 strategija koje su povezane sa sustavom obrazovanja, a nema cjelovite\nstrategije gospodarskog razvitka. Na što se dakle usmjerava naše obrazovanje\ni da li je teorija kurikuluma temeljena na ishodima učenja i kompetencijama\ndovoljan za korjenite reforme sustava, posebno u osnovnom obrazovanju.\n\n\n\nIvica Kostović, Professor Emeritus\nCroatian Institute for Brain Research, Honorary Director\nCroatian Society for Neuroscience, President\nSchool of Medicine, University of Zagreb\nSalata 12, 10000 Zagreb, CROATIA\nPhone: +385 1 45 96 902 Fax: +385 1 48 27 775","Nije prihvaćen","Prijedlog se ne prihvaća\nObrazloženje: prijedlozi se ne odnose na dokument koji je predmetom javne rasprave\nad 1. Prijedlog se ne prihvaća\nObrazloženje: Predlagatelj primjećuje da rješenja iz cijelog niza kurikulumskih dokumenata nisu usklađena sa zakonodavnim okvirom. Ta bi se opservacija mogla poopćiti na cijelu Strategiju obrazovanja, znanosti i tehnologije koje je Cjelovita kurikularna reforma sastavni dio. Budući da zakoni i ostali propisi nisu ništa drugo do instrumenti provedbe mjera obrazovne politike, logično je da uvođenje novih mjera obrazovne politike zahtijevaju promjene zakona i drugih relevantnih propisa. Zbog toga Smjernice za provedbu Strategije, koje su sastavni dio usvojene Strategije obrazovanja, znanosti i tehnologije, upućuju i na „izmjene postojećih zakonskih i provedbenih akata u svrhu ostvarivanja ciljeva Strategije“. \nad 2. Prijedlog je primljen na znanje\nObrazloženje: ostale primjedbe se ne odnose na dokument koji je predmetom javne rasprave."]
[36,"Ivana Koprivnjak","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","Smatram da prije ovako velikih strukturalnih i tematskih promjena (koje su u više točaka nekoherentne i nejasne) u školstvu treba provesti opsežnu analizu postojećeg stanja jer nametati sadašnjem stanju ovako drastične promjene nije razborito i može imati loše posljedice ne samo na školstvo, već i na cijelo društvo u svim njegovim aspektima. Promjena je potrebna, ali ne u ovom obliku. Zato smatram i da bi se provedba eksperimentalnog programa trebala odgoditi dok se ne uvaže rezultati stručne rasprave. Također, bilo bi korektno da u ekspertnoj radnoj skupini sudjeluju ljudi različitih struka i svjetonazora da ne bi bilo pristranosti i sukoba interesa. \n   Smeta mi i što predmetni kurikuli ne navode teme i ključne pojmove, već samo opisne odgojno-obrazovne ishode koji se mogu različito tumačiti – nije omogućeno jednako pravo na obrazovanje svim učenicima u Hrvatskoj. Isto tako, u međupredmetnim temama bi trebalo razlučiti obavezne od neobaveznih sadržaja, s tim da bi u obavezne sadržaje ulazili oni oko kojih se slaže i struka i javnost, a o neobaveznim bi trebali roditelji odlučivati. Roditelji također imaju pravo izbora odgojnih programa ( npr. u međupredmetnoj temi Zdravlje se u temama spolnosti nameće tehnicističko-liberalni pristup neprihvatljiv velikom broju roditelja), koje se u dokumentima ne spominje. Isto tako, roditelji i učenici bi trebali imati pravo na slobodan odabir programa građanskih udruga. Treba uključiti sljedeće vrijednosti kojih nema: domoljublje (hrvatski nacionalni identitet), etičnost i moralnost te vrijednost obitelji. Osim toga, broj međupredmetnih tema je nepotreban i sve bi to u praksi moglo izazvati pomutnju. \n   Ne vidim svrhu produljenja osnovnoškolskog obrazovanja jer mislim da to nije dobro za emocionalni razvoj djece.","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje \nObrazloženje: prijedlozi se ne odnose na dokument koji je predmetom javne rasprave."]
[37,"Miroslav Furić","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA",{"$cut":{"chars":19633,"head":"Prof.emer.Dr.sc. Miroslav Furić\nFizički odsjek Prirodoslovno-matematičkog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu\nmfuric@phy.hr\n\n            TEMELJNI PROBLEMI PRIJEDLOGA NACIONALNOG KURIKULUMA\n\nODSUSTVO ANALIZE POSTOJEĆEG STANJA\nZa poduhvat ovih dimenzija normalno je očekivati da se kvalitetnom analizom hrvatskog školstva ustanovi postojeće nedostatke i zatim uočene probleme rješava. Umjesto toga tekst „Okvir nacionalnog kurikuluma“ iskače kao da se nalazimo u intelektualnom vakuumu na način: „Deux ex machina“ . To je pak u potpunoj suprotnosti s tezom iz „Okvira“ da predstavlja kontinuitet u razvoju.\n Hrvatsko školstvo je u ovom trenutku opterećeno brojnim jasnim problemima, među kojima su najvažniji: ponižavajući materijalni položaj edukatora, ponižavajući stupanj ugleda profesije i povezano s time slabi prospekti da bi se u budućnosti moglo regrutirati kvalitetne i optimizmom nabijene mlade kadrove. Umjesto toga na veliko se bubnja praznim argumentima velikih brojeva : koliko je stranica napisano, koliko je ljudi učestvovalo. Ukratko, najveće, jasne i gotovo svakom poznate probleme školstva se jednostavno ignorira.\nDUBOKA UPITNOST EKSPERTNE SKUPINE\nPovršni pogled na sastav ekspertne skupine nalazi da su, od ukupno 7 članova, voditelj i još dva člana zaposlenici „Instituta za društvena istraživanja“ (institucija jasnog ideološkog predznaka dok iz instituta „Ivo Pilar“ komplementarnog svjetonazora nema predstavnika)!!!  Ostali nisu povezani s ključnom problematikom sadašnjeg razvojnog trenutka, onom STEM područja!  Ni za taj ostatak se ne može reći da bar predstavljaju ukupne društvene znanosti. Dodatno je zabrinjavajuća odsutnost predstavnika „realnog svijeta“  kao što su ekonomija, proizvodnja…\n Knjiga voditelja projekta: „ Science and Religion in Croatian Elementary Education“ (Inistitut za društvena istraživanja 2013.),  koja se podudara s nazivom njegovog doktorata, nije ideološki neutralna. Naime, planetarno gledajući,  za odnos religije i znanosti postoji više renomiranih pristupa. Danas je samo u našoj sredini komunističkom tiranijom nametnuto gledište o sukobu religije i znanosti. Na University of Cambridge, gdje je Dr.sc. Jokić doktorirao, je svjetski poznati fizičar i teolog J. Polkinghorne. On čvrsto argumentira o komplementarnosti i mogućnosti suradnje među dvjema opcijama. Takav je pristup danas široko prihvaćen, a u Hrvatskoj se stidljivo nedavno pojavio samo u 2-3 knjige.  Dr. sc. Jokić u svojoj knjizi, prije statističke analize  gledišta učenika u Hrvatskoj, ipak naginje k tezi o sukobu znanosti i religije! Javnosti je slabo poznata činjenica da se Dr.sc. Jokić stručno \n\n\n\nformirao u zemlji koja je toliko loše vodila obrazovnu politiku da je osoba broj dva u vladi te zemlje bila prisiljena lani obznaniti javni lov na mlade doktore matematike i fizike da bi ih injektirala u svoj srednjoškolski sustav posebno privilegiranim plaćama!!  \nEkspertna skupina, ne samo da je ideološki neuravnoteženog sastava, nego je definitivno i nekompetentna za goruća pitanja hrvatskog proizvodno-ekonomskog razvoja. Dakle u onim aktivnostima o kojima direktno zavisi budućnost Republike Hrvatske.  \nIZBORNOST NASTAVE; KADA I KOLIKO?\nAkademik Ivica Kostović, neupitni hrvatski autoritet za istraživanje mozga i kognitivnih aspekata, na Okruglom stolu održanom na Prirodoslovno-matematičkom fakultetu 1. ožujka 2016. je konstatirao da rana izbornost nije u skladu sa spoznajama o sposobnostima učenika. ( Osobno karikiram, da li ćemo u budućnosti pitati kandidate za upis u osnovnu školu jesu li se voljni upisati i koje bi bile njihove želje pri upisu.)  Već dugo vremena su poznate frustracije maturanata u odlučivanju o pozivu na kraju srednjoškolskog  obrazovanja, a oni su bitno stariji od učenika, koji bi po novom projektu izabirali. Na konstataciju akademika Kostovića pred predstavnicima širokog spektra različitih struka, osim osobne uznemirenosti, Dr.sc. Jokić nije dao kvalitetan odgovor.\nPovećana izbornost ima i svoje jake materijalne posljedice. Za nove module i predmete treba pisati nove udžbenike. To jest u interesu izdavačke industrije"}},"Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje \nObrazloženje: primjedbe se ne odnose se na dokument koji je predmetom javne rasprave."]
[38,"Vladimir Paar","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","HAZU 2016 kurikul recenzija PAAR sažetak 05 18\n\nAkademik VLADIMIR PAAR\nHAZU\nSažetak kritičkih prigovora i sugestija iz recenzija \"Cjelokupne kurikularne reforme\" (CKR-a)\n\nNa osnovi stotinjak recenzija CKR-a od istaknutih stručnjaka: akademika i članova suradnika Znanstvenog vijeća za obrazovanje i školstvo Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti; učitelja, nastavnika i profesora sa škola; sveučilišnih profesora i drugih stručnjaka slobodan sam iznijeti sljedeće mišljenje u vezi prijedloga CKR za reformu školstva:\n1) U reformu školstva kao kontinuirani proces treba ići i kvalitetu školstva unaprijeđivati.\n2) Sadašnji prijedlog CKR-a ne može poslužiti kao temelj za kurikulnu reformu, već ga najprije treba bitno revidirati, promijeniti i mnoge dijelove iznova napisati:\n- CKR obiluje pogreškama, krivim koncepcijama, nejasnim formulacijama i dubinskim nerazumijevanjem nastavnih sadržaja i metoda;\n- metodologija izrade kurikula (ishodi učenja + razine + tablice) je neprovjerena u praksi i neprikladna za nastavu temeljnih znanja (društveno-humanistička, umjetnička i prirodoslovno-matematička). Tu metodologiju treba izložiti argumentiranoj širokoj javnoj raspravi i vjerojatno odbaciti, a kao orijentir koristiti metodologiju iz srednjoeuropskih zemalja. Taj značajan dio kurikula treba po predmetima zamijeniti novim tekstom;\n- sadašnji tekst sadrži dosta dijelova preuzetih «copy-paste» metodom iz različitih izvora (od kurikula pojedinih manje poznatih škola u središnjim regijama SAD-a do kurikula Zapadne Australije), a koji uz to međusobno često nisu kompatibilni;\n- pojedini segmenti CKR-a koje su izradili članovi Ekspertne radne skupine i predmetnih povjerenstva nisu u skladu sa znanstvenim činjenicama i spoznajama, vjerojatno kao posljedica manjkavog dubljeg poznavanja matičnih znanstvenih disciplina, pa ih treba pisati iznova. To je moguće ispraviti samo uz prethodno znatno proširenje Ekspertne radne skupine i predmetnih povjerenstava;\n- dokument CKR ima mnogo praznog hoda, pa se praktički isti tekst često ponavlja u više različitih dokumenata što je nepotrebno i suvišno, a uvodi konfuziju. Ukupni tekst treba svesti na znatno manji opseg, po uzoru na srednjoeuropske kurikule;\n- mnogi dijelovi teksta su teško razumljivi i nejasni (i za nastavnike i za   učenike), pa ih treba bitno revidirati.\n3) Sada naglašenu izbornost u CKR-u treba znatno smanjiti, na razumnu mjeru. Naročito de facto ukidanje općih gimnazija prisiljavanjem učenika u 2. razredu gimnazije da odaberu neki od smjerova (što podsjeća na povratak na stari koncept tzv. Šuvarove reforme) je neprihvatljiv i izrazito štetan, naročito za STEM područje, vitalno za gospodarski razvoj Hrvatske.\n4) Da bi se CKR adekvatno modificirao i proširio nužno je sva povjerenstva CKR-a (i ekspertnu radnu skupinu i svih predmetna povjerenstava) bitno proširiti vrhunskim stručnjacima međunarodne prepoznatljivosti, naročito iz STEM područja, hrvatskog jezika i povijesti, kao i istaknutim  praktičarima sa škola.\n5) Više pažnje u CKR-u treba dati nacionalnom identitetu i humanističkim i duhovnim vrijednostima.\n6) Središnje pitanje realizacije kurikulne reforme je prethodno intenzivno i kontinuirano stručno osposobljavanje učitelja, nastavnika i profesora, uz odgovarajuću materijalnu i statusnu stimulaciju, te osiguranje adekvatne opremljenosti škola.\n7) Ostvariti dualni cilj strukovnog obrazovanja i trend integracije:  da osposobi za rad u uvjetima postojeće znanstveno tehnološke razine uz adekvatno stjecanje praktičnih vještina za trenutne potrebe gopodarstva, ali i da pruži dovoljno temeljnih znanja za nastavak obrazovanja i cjeloživotno obrazovanje vezano uz predvidivi i nepredvidivi razvoj znastveno-tehnološke razine u budućnosti. Danas je to značajni problem hrvatskog školstva. Kao orijentir  predlažemo njemački model (naročito bavarska) dualnog strukovnog obrazovanja koji se pokazao vrlo uspješan u svjetskim razmjerima.\n8) Na osnovi iznijetog sasvim je razvidno da početak eksperimentalnog uvođenja reforme kurikula u škole nije moguć u školskoj godini 2016./2017. No na kvalitetnim pripremama za stvaranje uvjeta treba raditi.\n9) Kvalitetan plan operativnih priprema za CKR predstavljen je u 10 točaka prijedloga akademika Ivice Kostovića.","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje \nObrazloženje: primjedbe se ne odnose se na dokument koji je predmetom javne rasprave."]
[39,"Eduard Marušić-Paloka","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","Matematički odsjek Prirodoslovno-matematičkog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu\nPRILOG JAVNOJ RASPRAVI\nO DOKUMENTIMA CJELOVITE KURIKULARNE REFORME\n\nPokretanje Cjelovite kurikularne reforme, kao „smislene, sustavne i korjenite promjene sustava odgoja i obrazovanja Republike Hrvatske“  je dugo očekivani iskorak u hrvatskom obrazovanju. Današnjim trenutkom možemo rezimirati da je u njega uložen veliki rad i trud od strane svih sudionika. \nKoje su temeljne postavke CKR? „Cjelovita kurikularna reforma osmišljena je sveobuhvatno, odnosi se na sve razine i vrste odgoja i obrazovanja i usmjerena je na sljedeća četiri jednakovrijedna elementa: kurikularni dokumenti, osposobljavanje odgojno-obrazovnih radnika, sustav vrednovanja i izvješćivanja, te priručnici, udžbenici, pomoćna nastavna sredstva i digitalni sadržaji.“   No, osnovno pitanje koje nije lako iščitati iz  dokumenata je „Kakva će biti nova škola i na kojim temeljnim postavkama će se graditi?“\nNacionalni kurikulum za gimnazijsko obrazovanje\nGimnazijsko obrazovanje se nije mijenjalo od početaka devedesetih godina prošlog stoljeća, te  postoji potreba za njegovim svrhovitim i dubinskimpromjenama. Za taj sektor obrazovanja, Strategija obrazovanja, znanosti i tehnologije utvrđuje sljedeće: „U većini gimnazija još se uvijekprimjenjuje tradicionalni predmetno-fragmentirani kurikulum s velikim brojem predmeta, fiksnompredmetnom strukturom i satnicom te nedostatnom izbornošću. Nastavni programi orijentirani suna sadržaj i njime prezasićeni, što uvelike otežava planiranje i izvođenje nastave orijentirane učeniku.“ \nStoga bi se temeljne postavke i promjene Cjelovite kurikularne reformeu gimnazijskom obrazovanju mogle iščitati kao: \n– definiranje gimnazijskih profila i njihove predmetne strukture;\n– utvrđivanje sadržaja koji teži prema rasterećenju učenika od faktografskog pamćenja i reproduciranja ogromne količine činjenica iz velikog broja predmeta, te utvrđivanje metoda i oblika rada.\nUtvrđivanje sadržaja je predmet kurikuluma obrazovnih područja i školskih predmeta. No ipak, sa stanovišta cijelog gimnazijskog obrazovanja trebalo bi odrediti njegov ukupan opseg. \nNo, predloženi elementi u Nacionalnom kurikulumu za gimnazijsko obrazovanje su sljedeći:\n1. zadržavanje postojećih gimnazijskih profila;\n2. smanjenje satnice određenog broja predmeta, ali zadržavanje samog broja predmeta;\n3. uvođenje obaveznog predmeta Informatika kroz dvije godine obrazovanja (umjesto dosadašnje jedne godine);\n4. uvođenje izbornosti u 5. obrazovnom ciklusu u jednom od dva smjera: izborom jezično-društveno-humanističko- umjetničkog ili prirodoslovno-matematičko-tehničkog modula;\n5. uvođenje psihološkog modula od 35 nastavnih sati u 2. razredu koji bi bio orijentiran naživotne i praktične vještine te karijerno i obrazovno usmjeravanje učenika (kao priprema za odabir modula u 4.).\n\nSmatramo da točke 2. i 4. (te stoga i 5.) treba temeljitije razmotriti. \nPrijedlogom 2. važno pitanje ukupnog učeničkog opterećenja nije adekvatno riješeno.\nPrijedlog 4. je predmet velikih diskusija. Iako povećanje izbornosti u gimnazijskom obrazovanju, mladom čovjeku može i treba ponuditi izbor obrazovnih predmeta po vlastitom afinitetu i sposobnostima, te kao takvo nije nepoželjno, ipak je potreban oprez. Naime, donošenjem kurikularnih dokumenata u kratkom roku, temeljne postavke te ideje nisu dovoljno raspravljene, niti su donesene na osnovu podataka i analiza. Naime, ukoliko u hrvatskom obrazovanju zaista prevladavaju gimnazije s malim brojem učenika, onda postoji opravdana bojazan da se izborni moduli neće moći realizirati. Također, oprez  je potreban i u pogledu samog izbora – uz koje će motive mladi čovjek birati „teži“ prirodoslovno-matematičko-tehnički modul? Da polaže teže ispite na državnoj maturi? Da se može upisati na prirodoslovno-tehničke ili biomedicinske fakultete (hoće li visokoškolske institucije taj modul zahtijevati?)? Radi zaposlenja? \nStoga smatramo da odgovor na to pitanje zahtijeva analizu i neishitreno promišljanje, te ga je potrebno temeljito „smjestiti“ u obrazovnu vertikalu prema visokom obrazovanju i tržištu rada. To uključuje i pitanje državne mature kao sastavnog dijela srednjoškolskog obrazovnog sustava. Za donošenje odluka potrebni su stručnjaci i to velikim dijelom iz visokog obrazovanja.\nZanimljivo je da po tom pitanju u Strategiji piše:\n„Važno je naglasiti da jepotrebno precizno projektno isplanirati moguće modele povećanja izbornosti te utvrditi njihov utjecajna uvjete rada i broj zaposlenih nastavnika.“ \n\nPodručja kurikuluma, međupredmetne teme, predmetni kurikulumi, vrednovanje procesa i ishoda učenja, osposobljavanje odgojno-obrazovnih radnika\nŠto se tiče ostalih dokumenata, navest ćemo samo nekoliko pitanja koja se javljanju njihovim čitanjem: Osim pomnom analizom sadržaja pojedinih predmeta, kako utvrditi jesu li opseg i dubina područnih i predmetnih kurikuluma primjereni? Kako utvrditi vrijedi li to za ukupno učenikovo opterećenje? Kako će se realizirati međukurikularne teme? Kako će se realizirati projektni tjedni? Nastavna godina će se produljiti? Kako interpretirati i vrednovati ishode učenja koji su napisani na 4 razine? \nU obrazovanju je potrebno imati jasnu viziju što želimo, te, na osnovu podataka, što možemo ostvariti. Samu ideju reforme hrvatskog obrazovnog sustava podržavamo i, promovirajući kulturu dijaloga, naš je zaključak da ne treba žuriti s donošenjem konačnih dokumenata, nego: \n– sve iznesene aspekte prijedloga gimnazijskog obrazovanja treba raspraviti u širem ekspertnom  timu, koji svakako uključuju stručnjake iz visokog obrazovanja u puno većem broju iz različitih područja, a posebno iz STEM-a;\n– raspraviti područne i predmetne kurikulume te predloženo vrednovanje procesa i ishoda učenja;\n– eksperimentalnu provedbu još neko vrijeme odgoditi kako bi se osposobilo učitelje i nastavnike u pogledu izmijenjenih sadržaja, suvremenih metoda poučavanja, a i u pogledu vrednovanja. Za osposobljavanje nastavnika svakako uključiti veći broj kvalitetnih nastavnika, posebno nastavnika savjetnika, a ne samo one koji su sada članovi stručnih radnih skupina! \nProf.dr.sc.Eduard Marušić-Paloka, pročelnik odsjeka","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje\nObrazloženje: Predlagatelj iznosi cijeli niz opservacija koje se ne odnose na dokument koji je predmetom javne rasprave"]
[40,"Akademija odgojno-obrazovnih znanosti Hrvatske","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA",{"$cut":{"chars":23179,"head":"Akademija odgojno-obrazovnih znanosti Hrvatske\nPredsjedništvo AOOZH-a\n\nPrilozi javnoj raspravi o Cjelovitoj kurikularnoj reformi\nAkademija odgojno-obrazovnih znanosti Hrvatske uključila se u javnu raspravu o “Cjelovitoj kurikularnoj reformi” na način da je Predsjedništvo zamolilo članove, koji su najvećim dijelom istaknuti znanstvenici i sveučilišni profesori, da danu vlastite prosudbe dokumenta reforme. Predsjedništvo je zaprimilo više priloga iz raznih područja, raspravilo ih i saželo u zaključke koje vam upućuje kao prilog javnoj raspravi na daljnji postupak. Neki su prilozi već prije poslani MZOS-u, a neke prilažemo ovom osvrtu. \nTemeljna je postavka svake reforme da mora poći od konkretnog stanja, mora se znati što se mijenja i zašto se mijenja, mora postojati jasnoća ciljeva kamo se želi doći i kako to postići, tko će provesti zadane promjene, kojim sredstvima i u kojim rokovima. Prema uvidu u kurikulske dokumente to nije uvijek dovoljno jasno niti operativno provjerljivo (npr. kako pojedina načela provesti u konkretne obrazovne modele), pa će prema tome i rezultati ostati u sferi osobnih procjena, a ne znanstveno utemeljenih procesa i procedura. Uzimajući sve to u obzir, sadašnje stanje u hrvatskom školstvu, rasprave i relevantne reakcije u javnosti, Predsjedništvo Akademije odgojno-obrazovnih znanosti zaključilo je sljedeće:    \n1) U hrvatsko osnovno i srednje školstvo nužno je uvesti suvremeno kurikulsko planiranje odgojno-obrazovnih sadržaja, utemeljeno na obrazovnim potrebama suvremenog hrvatskog društva, tradicijskim hrvatskim prosvjetnim vrijednostima te aktualnim dostignućima odgojno-obrazovnih znanosti.\n2) U predloženim dokumentima načelno je prihvatljivo planirano osuvremenjivanje dgojno-obrazovnog procesa po kurikulskom modelu, predloženo rasterećenje nastavnih programa od zastarjelih i nepotrebnih sadržaja, usmjerenost kurikula prema učeniku umjesto prema sadržaju učenja, afirmacija funkcionalnih ciljeva obrazovanja, poticanje suvremenih obrazovnih strategija, metoda i modela u odgojno-obrazovnom procesu, izbornost obrazovnih sadržaja i smjerova te uvođenje obrazovnih ishoda pomoću kojih se vrednuju rezultati obrazovanja.\n3) Kurikulski dokumenti su napravljeni kao posve novi koncept i ignoriraju hrvatsku školsku tradiciju. Sugerira se diskontinuitet s tom tradicijom, što je štetna namjera jer isključuje ne samo obrazovnu i kulturnu tradiciju, nego i postojeće ustrojstvo ustanova i obrazovanje učitelja.\n4) Nije prihvatljiv izostanak promjene satnice pojedinih nastavnih predmeta jer su se u posljednjih dvadesetak godina, koliko vrijede postojeći nastavni programi, osjetno promijenili obrazovni prioriteti. To se posebno odnosi na materinski hrvatski jezik kao osnovno komunikacijsko sredstvo cjelokupnog obrazovanja, strane jezike, informatiku, STEM područje i tjelesnu kulturu. Sadržaji tih predmeta trebaju imati značajniji prostor u obrazovnom sustavu nego do sada.\n5) Iako se hrvatski nacionalni i državni identitet nalazi u kurikulskim dokumentima kao načelo, nije na dovoljan način izražen u najvažnijim identitetskim predmetima – Hrvatskom jeziku i Povijesti. Program Hrvatskog jezika sveden je na oblike komunikacije jezikom i iz njega je gotovo isključena lingvistička struktura hrvatskoga jezika, književno-teorijski pojmovi, odabrani pisci i djela na kojima simbolički počiva hrvatska i europska kultura. Uvrštena su neka suvremena književna djela bez potvrđene umjetničke vrijednosti i neprihvatljivih etičkih i odgojnih sadržaja. Izbor književnih djela prepušten je učiteljima i učenicima, što može rezultirati samo površnošću, trivijalizacijom jezičnog i književnog obrazovanja i kaosom znanja o hrvatskom jeziku. To je posve neprihvatljiv pristup jer se u njemu posve gubi element nacionalnog identiteta koji se osobito razvija upravo nastavom hrvatskoga jezika. U predmetu Povijest nedovoljno je zastupljen Domovinski rat kao temelj današnje Republike Hrvatske, nedovoljno se kritički govori o propalim totalitarnim sustavima, posebno o komunizmu, u kojima je hrvatski narod proživio svoje najveće povijesne tragedije"}},"Primljeno na znanje","ad 1. Prijedlog je primljen na znanje\nObrazloženje: Predlagatelj predlaže da se određeni termini ili njihovi oblici (kurikulum, domena, scenarij) zamijene drugim terminima ili oblicima. Kada je riječ o oblicima kurikul i kurikulum, u terminologiji obrazovnih znanosti su prisutna oba oblika, pa je evidentno da o tome stručni konsenzus ne postoji. S druge pak strane, Zakon o odgoju i obrazovanju u ososvnoj i srednjoj školi,  Zakon o predškolskom odgoju i obrazovanju, koristi termin kurikulum, kao i Nacionalni okvirni kurikulum, koriste termin kurikulum.\nad 2. Prijedlog je primljen na znanje\nObrazloženje: Predlagatelj iznosi cijeli niz opservacija mahom teorijske naravi koje nemaju karakter prijedloga izmjena dokumenta. Velik broj primjedaba se ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave."]
[41,"KRISTINA VRBAN","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","Poštovani,\n\nS obzirom da sam majka troje djece zainteresirana sam za njihovo školovanje, te se uključujem u javnu raspravu o Okviru nacionalnog kurikuluma temeljnog dokumenta predložene obrazovne reforme u RH.\nČitajući prijedloge za rani i predškolski odgoj i obrazovanje, te za osnovnoškolsko i srednjoškolsko obrazovanje, kao i stručne recenzije pojedinih stručnjaka i akademika, te izvješće Instituta društvenih znanosti Ivo Pilar, mišljenja sam da cijelu kurikularnu reformu koju forsirate naglo bez uključenja pojedinih stručnjaka različitih svjetonazora provodite isključivo po političkom nalogu, da li naših političara ili europskih/svjetskih nebitno, te je provodite bez prethodne analize stanja u obrazovanju, ali i analizi zaposlenja u RH. Stoga bi bilo vrlo poželjno i moralno istinito prvo organizirati istraživanje cijelog školstva i obrazovanja u RH, kao i uključiti različite stručnjake, osobito iz Institua Ivo Pilar u kojem su već provedena pojedina istraživanja i čine mi se kao relevantni struačnjaci na tu temu,  Udrugu poslodavaca (koje vrlo često PO MEDIJIMA naglašavaju da takvog istraživanja i suradnje u RH nema), kao i istraživanje burze rada da se vidi za koja radna mjesta u RH ima potrebe, te na taj način reformirati školstvo (da se djeca školuju za zanimanja koja  će im osigurati radno mjesto i budućnost U HRVATSKOJ).\nDok sam čitala navedene dokumente i sam Okvir nacionalnog kurikuluma, nisam se mogla oteti dojmu kako su pisani nejasno, zbrkano, bez jasne vizije, misije, općeg očekivanja od obrazovnog sustava, što je problem u RH, a što je cilj koji se želi postići, kao da su nastale prvo pojedina očekivanja odnosno ono što se treba dobiti od obrazovanja (što dijete treba moći postići), a onda naknadno vizija-glavni dokument (ONK), a ne obrnuto.  Prvo čovjek ima određenu ideju koju stavlja na papir, viziju i što želi time postiće, pa iz toga razrađuje detalje kako to postići, ovdje kao da su dokumenti nastali obrnutim putem. S obzirom da radim u jednoj financijskoj instituciji u kojoj je ta tvrtka izdala svoju viziju i misiju onoga što želi biti i postati,  iz te vizije i misije nastali su drugi dokumenti i interni propisi koji imaju za cilj dovesti tvrtku do te misije, svaki taj dokument  napisan  je jasno, nedvosmisleno, s jasnim uputama svakom zaposleniku što se od njega očekuje, na koji način se vrednuje njegov rad, na koji način će se usavršavati, na koji način će se njegov rad ocijeniti. Ti dokumenti su vrlo kratki svega oko dvadesetak do četrdesetak stranica, a ne nekoliko tisuća koliko imaju dokumenti iz predložene reforme kojeg  bi se nastavnici istodobno trebali pridržavati . Također, naglašavam da u tvrtki imamo brojčane oznake u ocijenjivanju svoga rada, a ta ocjena se onda dodatno obrazlaže opisno. Dakle ako mi u radnom odnosu imamo brojčano ocijenjivanje, tim više u školskom sustavu treba ostaviti brojčano ocijenjivanje, a ne opisno, jer dijeca vole konkretno znati  gdje se nalaze na ljestvici svoga znanja, pa i u dijelu uspoređivanja s vršnjacima je to svakako odlično, jer ne može se zanemariti dječja psihologija nadmetanja s vršnjacima.\nEkspertnu skupinu koja radi na donošenju reforme školstva svakako treba proširiti stručnjacima drugih struka i svjetonazora ( u sadašnjoj skupini su samo stručnjaci s Filozofskog fakulteta, a gdje su stručnjaci s prirodoslovno-matematičkih fakulteta i drugih znanosti). To me zabrinjava, jer očito je da se u školstvo odnosno obrazovanje i odgoj žele uključiti određene civilne udruge sa svojim programima koji nisu potpuno jasni roditeljima. Ovdje je svakako bitno da programe tih civilnih udruga mogu učenici i roditelji slobodno birati, odnosno da se u svakom slučaju traži pisana suglasnost mene kao roditelja o provođenju tog programa, ali ne na način kao što se traži suglasnost za izlet, gdje djeca donesu papir kod kuće na potpis i to je to, ne znam što se provodi tim izletom niti druge detalje. U OŠ koju pohađaju moja djeca, nije dobra suradnja s roditeljima, u realizaciji nastave već je prisutna civilna udruga „SUNCOKRET-OLJR“,naravno bez pismene suglasnosti roditelja, bez informiranja roditelja koje će se teme provoditi na satu razrednika kada dolaze članovi te udruge, bez informiranja roditelja tko su ti ljudi iz udruge koji provode taj program, koje su njihove stručnosti za navedenu teme, gdje su se školovali, koje su njihove reference. Na vijeću roditelja kada sam nekoliko puta započela tu temu, ravnatelj koji je izrazito nekomunikativan s roditeljima, naglasio je svaki puta da roditelj nema pravo niti dati suglasnost niti se petljati u obrazovni sustav., jer je sve to usuglašeno s Ministarstvom obrazovanja i športa i kao takvo sasvim je sve u redu. Iako sada kada čitam ovu reformu koju meni i drugim roditeljima na silu želite nametnuti, vidim da se takav način rada želi nastaviti, dakle roditelji ne trebaju po mogućnosti ništa znati i ne treba ih se ništa niti pitati, jer nisu relevanti. Detalje o udruzi Suncokret OLJR pronašla sam na internetu, ali pukim slučajem, ta udruga nema svoju stranicu, ali na stranici Tata od formata u sklopu drugih udruga sličnih ili istih ciljeva uredno u puno riječi pišu kako uče djecu ljubavi, ne nasilju...., da imaju iskustva s osnovnoškolskom djecom....., da imaju suglasnost Ministarstva za obrazovanje i šport... i tamo negdje na kraju pišu rečenicu da imaju iskustva u rodnoj ideologiji, koja se nameće i u ovoj reformi („rodno“ uvjetovane razlike) iako je rodna teorija odbačena od strane struke i znanosti.  Uokviru nacionalnog kurikuluma u poglavlju 1.2 nigdje se ne spominje uključenost roditelja u školstvo svoje djece niti suradnja s roditeljima. Time se jasno krši MOJE USTAVNO PRAVO (Ustav RH članak 64.)kao roditelja da BIRAM one odgojno-obrazovne procese koji su u skladu s mojim sustavom vrijednosti, da slobodno odlučujem o odgoju svoje djece. Nije jasno definirano koji su predmeti obvezni, koji su izborni, obvezni MORAJU isključivo biti samo oni oko kojih se usuglasila i struka i javnost (no već ovdje imamo problem jer nisu svi stručnjaci bili uključeni u radnu skupinu donošenja prijedloga reformi), dakle prvo neka dobijemo suglasnost  odnosno nakon stručne rasprave neka se prvo učini konsenzus struke za obvezne predmete.  Kada ustanovimo koji su predmeti obvezni, ostale stavljamo u IZBORNE PREDMETE za koje je NUŽNO TRAŽITI PISANU SUGLASNOST RODITELJA, ALI TEK NAKON ŠTO SE RODITELJE DETALJNO INFORMIRA O TEMI KOJA ĆE SE PROVODITI NA IZBORNOM PREDMETU, TKO ĆE JU PROVODITI I NA KOJI NAČIN.  Također moram reći da svu tu šumu međupredmetnih tema treba integrirati u već postojeće predmete, a dodati samo Građanski odgoj u koji svakako treba uvrstiti i neke vrijednosti kao domoljublje, etičnost i moralnost, kao i vrijednost obitelji, jer bez zdrave obitelji nema niti pojedinca, nema niti društva.  Međupremedmetna tema neka bude i Zdravstveni odgoj naravno s mogućnošću izbora roditelja između više različitih odgojnih programa, jer najbolji put do zdravlja je usvajanje stavova i sustava vrijednosti koji će utjecati na odluke i ponašanje osobe, a samim time i na zdravlje osobe. Žalosno je da je  program zdravstvenog ili spolnog odgoja koji su osmislili hrvatski stručnjaci zaživio u susjednoj nam državi Bosni i Hercegovini gdje su se više različitih nacionalnosti i vjera uspjelo dogovoriti oko istog programa spolnog odgoja.\nOvdje također moram reći kako je u prijedlogu reforme vidljiva prevelika autonomija u izboru sadržaja dana nastavnicima i školama, na način da nije jasno definirano što je obvezno što nije, pa će to rezultirati velikim razlikama u znanju i osposobljenosti učenika (nisu sve škole jednako financijski „moćne“, samim time nije zagarantirano svim učenicima jednako pravo na obrazovanje, što ako se sele u drugi grad pa time i školu?). U dokumentima o reformi nisu jasno definirani standardi o oblikovanju i izradi udžbenika, niti kako će se nastavnici moći usavršavati, da li će sve postojeće nastavnike podvrči psihoanalizi i psihoterapiji da se vidi koji su „savršeni“ za ostvarenje ciljeva „idealizirane“ reforme i na silu ih mijenjati (ukalupiti u svoju sliku savršenog školstva). \nKao majka mogu reći da me je produljenje školske godine i uvođenje 9-godišnjeg školstva doslovno učinilo bijesnom.  S obzirom da je činjenica da se nije nikakva studija i istraživanje o školstvu  u Rh ove radne skupine napravila prije donošenja ove reforme, podsjećam cijenjenu ekspertnu radnu skupinu na sljedeće:\n• Jedan od ciljeva ove reforme po vašim napisima bio je rasterećivanje djece, nažalost činjenica je da se želi nešto drugo. Osim što su dobili više predmeta (međupredmetnih tema), želi im se uskratiti djetinjstvo da bi išli ranije u školu, još im se želi produžiti dva tjedna nastava, ali ne zbog toga što imaju više sati, nego zbog „projektnih tjedana“ što se može odraditi već u postojećem programu školstva( npr. Zimske praznike skratiti za tjedna dana i dobiva se prvi projektni tjedan koji je kontinuiran, „a drugi se može slobodno organizirati na različite načine ovisno o potrebama i interesima učenika i mogućnostima škole. Škola ima slobodu u određivanju aktivnosti, sadržaja i načina izvođenja projektnih tjedana“- taj dio može za dan škole i još koja subota u drugom polugodištu, no upitno je kako će to OŠ u koju polaze moja djeca financijski moći ostvariti, kada nema sredstva da se makne azbestni krov sa škole, kada nema sredstva da se pokosi školsko dvorište i zatvori ograda zbog pasa koji zagađuju okoliš, , a zimi jedva skupi za grijanje.\n• 9-godišnje školstvo. Kao majka razgovarala sam s drugom majkom iz Mostara, Bih što znači to 9-godišnje školovanje, rekla mi je da je to užas. Dijete kada ide u vrtić nije obvezno ići može koji dan ostati kod bake, sve je to opuštenije za nas majke, kada krene u školu, to postaje obveza, dijete MORA doći tu prvu godinu osim kada je bolesno, ocijene im u BIH počinju tek u 3. Razredu (to je kod nas 2. Razred) i to nakon što su dvije godine dobivali opisne ocijene (koje djetetu ništa ne znači) i što su učiteljicu doživljavali kao tetu u vrtiću. Sada odjednom (3.razred) trebaju učiti, dobivaju ocijene, dijete je teško natjerati da sada odjednom mora učiti i tu dijete doživljava šok (a i roditelj). Svakako je trebalo istražiti  školstvo u BiH i u Sloveniji koja također ima devetgodišnje školstvo, prije pisanja reforme i ne ponoviti njihove greške.\nS poštovanjem,\nKristina Vrban","Nije prihvaćen","ad 1. Prijedlog se ne prihvaća\nObrazloženje: Predlagateljica navodi da se u poglavlju 1.2 dokumenta ne spominje „uključenost roditelja u školstvo svoje djece niti suradnja s roditeljima“. No, o tome je riječ u poglavlju 3.5 u kojima se određuju načela organizacije odgojno-obrazovnog procesa.\nad 2. Prijedlog je primljen na znanje\nObrazloženje: ostale primjedbe se ne odnose na dokument koji je predmetom javne rasprave."]
[42,"EDI DELIĆ","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","Djeca imaju pravo na sretno i bezbrižno  djetinstvo neopterećeno nastranim ideologijama. Ideologije uništavaju čovjeka,pretvaraju ga u živo meso za silnike i njihove naume. U škole ne smiju ući nikakve civilne udruge koje će vršiti nasilni preodgoj  morala moje djece i vršiti pritisak na njihovu nezrelu psihu i duh. To su bili ljevičarsko liberalni pokušaji uvođenja pornografije u škole.Roditelji imaju ustavno pravo odgajati svoju djecu u duhu tradicije  ili kako već tko hoće. Zbog toga je nužno dati pravo izbora konkretno u zdravsvtenom odgoju pa ćete se lako uvjeriti što roditelji žele za svoju djecu. Toliko priče o vjeronauku a taj dragocjeni predmet je stvar izbora.Postoje vrline i djela duha a to su; ljubav,prijateljstvo, povjerenje, čednost,mir,dobrota,vjernost,vjera,obitelj,domov\nina. To su temelji Hrvatskog i svakog društva. Čini mi se da je svijetu najveći trn u oku nevina i čedna djevojčica . Edi Delić.","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje \nObrazloženje: prijedlog se ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave."]
[43,"Toni Lugarić","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","Poštovani,\n\njasno je da su učeničke ocjene koje su kriterij za upis u srednju školu i fakultet, podložne mnogim subjektivnim faktorima (subjektivnost nastavnika, utjecaj vanjskih faktora itd.) i često nisu slika stvarnog znanja učenika što predstavlja mnoge probleme profesorima u višem rangu školovanja. Moj prijedlog je sljedeći: \n\nDa bi se ujednačio kriterij i uklonila posvemašnja subjektivnost ocjenjivanja, neka se završna ocjena u pojedinim razredu dobije na osnovu završnog testa koji sastavlja Ministarstvo (po ugledu na maturu).\n \nOsim toga, neka se kvartalno učenici ispituju putem odgovarajućeg testa koji isto tako sastavlja Ministarstvo i koji ima informativni karakter. Nastavnici bi i dalje mogli unositi ocjene iz usmenog ili pisanog ispitivanja u imenik, ali samo kao informaciju za sebe, učenike i roditelje.\n\nJoš jedna prednost ovakvog načina praćenja znanja i uspjeha učenika je u tome što bi Ministarstvo računalnom obradom rezultata imalo mogućnost praćenja uspješnosti nastavnika i poduzimati eventualne mjere poboljšanja.\n\nMožda vam se ovaj prijedlog čini revolucionarnim i time opasnim za sustav (npr. eventualna povrijeđena taština nastavnika) ali koristi su neusporedive jer se dobiva objektivno ispitivanje znanja po jednakim kriterijima za sve učenike","Nije prihvaćen","Prijedlog se ne prihvaća\nPredlagatelj predlaže određivanje završne ocjene na kraju razreda na temelju jednokratnog vanjskog vrednovanja. Rješenja koja donosi Okvir nacionalnog kurikuluma u pogledu vrednovanja počivaju na uravnoteženosti unutarnjega i vanjskog vrednovanja i uvidu da je završna ocjena koja je oblikovana na temelju većeg broja različitih vrsta ispita (uključujući i hibridno vrednovanje) osjetno valjanija, objektivnija i pravednija od ocjene koja je rezultat jednokratnog ispitivanja."]
[44,"Jelka Barba","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","\"Zdravstveni odgoj i obrazovanje trebao bi biti vrijednosno orijentiran. Odgoj kao vrijednosna kategorija koja osim stjecanja znanja stremi usvajanju pozitivnih kulturnih,duhovnih i etičkih vrijednosti koje omogućavaju izgradnju osobnih stavova i cjeloviti razvoj osobnosti. Vrijednosti kao što su ljubav,uzdržljivost ili vjernost pomažu čovjeku u ostvarenju istinske sreće i zadovoljstva. Iako se te vrijednosti pokušavaju banalizirati.U raspravi o zdravstvenom odgoju treba na prvom mjestu biti dobrobit djece i samim tim da roditelji i djeca ne budu suprotstavljene strane.Zato je njihovo pravo i odgovornost sudjelovati u kreiranju njihova razvoja i odgoja. Škola treba pomagati roditeljima i ne smije im nametati nešto što je suprotno njihovom vrijednosnom sustavu, pogotovo kad se radi o spolnom odgoju, kod kojeg su vrijednosni sustavi roditelja vrlo različiti.\" Podržavam primjedbe U ime obitelji i udruge GROZD koje su temeljito i pronicavo argumentirali, te time dokazuju svoju vjerodostojnost i istinsku borbu za demokratičnost,pluralnost i mogućnost izbora.\n\nHvala","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje \nObrazloženje: prijedlog se ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave."]
[45,"Ivana Babić","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","Pridružujem se svima koji su argumentirano i posve opravdano tražili da se ova reforma zaustavi, a čiji su tekstovi, kako vidim, pedantno prikupljeni i objedinjeni u privitku Udruge Grozd ili UIO. Potpisujem sve što su, protiveći se ovako nasilnom uvođenju reforme iza naoko demokratične rasprave, kao protuargument naveli mnogi stručnjaci. Dokumenti koje nudi CKR napisani su nejasno, nepregledno, neusustavljeno, s bezbroj papagajskih floskula, s ishodima nenavedenih (nepostojećih) sadržaja, jasno su ideološki obojeni i rade na rastakanju duha i uma u formativnim godinama mladih ljudi. Dokumente CKR ne treba samo 'doraditi', čega su, nakon uzbunjene javnosti, svjesni članovi ekspertne i radnih skupina, nego u cijelosti odbaciti.\nKonkretno, reforma predmeta Hrvatski jezik nije donijela željene promjene: u gimnazijskome programu sadržaji su se dodatno nagomilali (i nakon izbacivanja Marulića, da budem ironična), i dalje nam je opsežni program (za 5 sati tjedno) zguran u odobrena 4 sata, tzv. autonomija predavača bez čvrstih kanona ili sidrišta nije moguća jer obezglavljuje i stvara anarhiju, a časna uloga profesora 'starog kova' treba biti svedena na 'moderatora koji osigurava uvjete za učeničku interakciju' (dakako, bez učeničkih argumentata, jer argumente imaš ako imaš znanje, u protivnome nema uljuđenog raspravljanja nego divljačkoga i neciviliziranoga nadjačavanja u kojemu pobjeđuje sila. A odakle znanje nego od profesora?). CKR, prepisana iz stranih obrazovnih modela i neznatno prilagođena domaćemu sustavu, radi na razgrađivanju nacionalnoga korpusa s ciljem kolektivne lobotomizacije i eliminacije 'mislećega' čovjeka koji kritički promišlja o ponuđenim sadržajima, čovjeku i svijetu, ne dajući se zavesti na krivi put, i koji osjeća opasnost ponuđenih sadržaja, čita između redova i važe te sadržaje ne želeći ih konzumirati ako ne valjaju. U tome se smislu pridružujem mnogim akademicima i uvaženim profesorima koji se detaljno i analitično negativno osvrću na ovaj eksperiment.\nS poštovanjem, ali ne i odobravanjem,\nIvana Babić, prof. s gotovo 20 godina gimnazijskog radnog iskustva, Zagreb","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje \nObrazloženje: prijedlog se ne odnosi odnose se na dokument koji je predmetom javne rasprave."]
[46,"ROBERT MANENICA","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","ekspertnu radnu skupina proširiti i/ili promijeniti stručnjacima različitih struka i svjetonazora.","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje \nObrazloženje: prijedlog se ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave."]
[47,"Glas roditelja za djecu - GROZD ","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","SAŽETI PREGLED PRIMJEDBI stručnog tima udruge GROZD na predloženu reformu obrazovanja:\n- Cijela kurikularna reforma nije napravljena na temelju analize stanja u obrazovanju\n- Eksperimentalnu provedbu treba odgoditi dok se ne uvaže rezultati stručne rasprave\n- Ekspertnu radnu skupinu treba proširiti stručnjacima drugih struka i svjetonazora (pristranost sadašnje skupine i sukob interesa)\n- Preveliki je broj preopširnih dokumenata kojih bi se nastavnici istodobno trebali držati\n- Predmetni kurikuli ne navode teme i ključne pojmove, već samo opisne odgojno-obrazovne ishode koji se mogu različito tumačiti – nije omogućeno jednako pravo na obrazovanje svim učenicima u Hrvatskoj\n- Prevelika autonomija u izboru sadržaja dana nastavnicima i školama rezultirala bi velikim razlikama u znanju i osposobljenosti učenika\n- U međupredmetnim temama nisu razlučeni obavezni od neobaveznih sadržaja: naš je prijedlog da obavezni sadržaji (pod redovnim predmetima i satom razrednika) smiju biti samo oni oko kojih postoji konsenzus i struke i javnosti, dok za izborne sadržaje (izvannastavne i izvanškolske) treba zatražiti informiranu pisanu suglasnost roditelja\n- Treba izraditi kurikul sata razrednika\n- Ne spominje se suradnja s roditeljima, nema pluralnosti u izboru odgojnih programa (npr. u međupredmetnoj temi Zdravlje se u temama spolnosti nameće tehnicističko-liberalni pristup neprihvatljiv velikom broju roditelja)\n- Trećina međupredmetne teme Građanski odgoj prepuštena je civilnim udrugama, dok je paralelno u tijeku kampanja za ulazak 30-tak bogato financiranih lijevo-liberalnih udruga u škole; programe civilnih udruga bi učenici i roditelji trebali moći slobodno odabirati\n- Treba uključiti sljedeće vrijednosti kojih nema: domoljublje (hrvatski nacionalni identitet), etičnost i moralnost te vrijednost obitelji\n- Sedam ponuđenih međupredmetnih tema treba svesti na dvije: Zdravlje i Građanski odgoj, uz poštivanje gore navedenih mehanizama koji bi osigurali raznolikost sadržaja, ali i pluralnost (izbornost) sadržaja koji nisu definirani kao obavezni\n- Prijedlozi o produljenju nastavne godine za dva tjedna, o devetogodišnjem školovanju, o izbornosti predmeta u srednjoj školi i o opisnom ocjenjivanju nisu utemeljeni na analizi postojećeg stanja, potreba i mogućnosti u obrazovanju i u društvu.\n\nCJELOVITI OSVRT (RECENZIJU) stručnog tima udruge GROZD molimo pogledajte na: http://www.udruga-grozd.hr/kurikularna-reforma/p\nrimjedbe-i-prijedlozi.html","Nije prihvaćen","ad 1. Prijedlog se ne prihvaća\nObrazloženje: predlagatelj predlaže da se uključe sljedeće vrijednosti: domoljublje (hrvatski nacionalni identitet), etičnost i moralnost te vrijednost obitelji. Što se tiče hrvatskog nacionalnog identiteta, on je uključen u vrijednost identitet (nacionalni identitet). Domljublje i poštenje  se izrijekom spominju kao vrijednosti na kojima nacionalni kurikulum počiva i koje promiče. Poštenje je dodatno sadržano i u vrijednosti integritet.\nNejasno je što prelagatelj podrazumijeva pod „vrijednost obitelji“.\nad 2. Prijedlog se ne prihvaća\nObrazloženje:\nMeđupredmetne teme su usmjerene na razvoj generičkih kompetencija određenih kompetencijskim modelom. Popis međupredmetnih tema je uvažavajući kontinuitet odgojno-obrazovne politike, uz jednu manju izmjenu, preuzet iz Nacionalnog okvirnog kurikuluma (2011.). Predlagatelj ne navodi razloge zbog kojih bi sedam međupredmetnih tema trebalo svesti na dvije.\nad 3. Prijedlog je primljen na znanje\nObrazloženje: ostale primjedbe se ne odnose na dokument koji je predmetom javne rasprave"]
[48,"Jasna Krstović","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","Nacionalno vijeće za odgoj i obrazovanje, kao stručno i strateško tijelo koje prati kvalitetu sustava predškolskoga, osnovnoškolskoga i srednjoškolskoga odgoja i obrazovanja u Republici Hrvatskoj, na svojoj je 29. sjednici održanoj 19. travnja 2016. raspravljalo o odabranim dokumentima Cjelovite kurikularne reforme i donijelo sljedeće:\n\n\nMIŠLJENJE\n\n\n1. Podržava se nastavak rada na Cjelovitoj kurikularnoj reformi zbog:\n\na) potrebe unapređenja učinkovitosti hrvatskoga predtercijarnog obrazovanja \nObrazloženje: \nNa temelju međunarodnih komparativnih istraživanja u obrazovanju (npr. PISA) u kojima sudjeluje i Hrvatska te rezultata vanjskoga vrednovanja obrazovanja (državna matura) može se procijeniti da je kvaliteta nacionalnoga sustava predtercijarnoga obrazovanja nezadovoljavajuća, odnosno da je prema međunarodnim standardima uspješnosti hrvatsko osnovno i srednje obrazovanje ispodprosječno. Postignuta je suglasnost da je kvalitetu hrvatskoga odgojno-obrazovnog sustava potrebno unaprijediti u skladu sa spoznajama obrazovnih znanosti, naprednom reformskom praksom u europskim zemljama i pozitivnom hrvatskom odgojno-obrazovnom tradicijom. Kreatori CKR-e uvažili su bogatu hrvatsku tradiciju odgoja i obrazovanja, oslonili su se na odabrana novija postignuća (NOK) i napravili model koji daje dobru osnovu za potrebne promjene. \n\nb) usklađenosti Cjelovite kurikularne reforme sa Strategijom obrazovanja, znanosti i tehnologije (2014.)\nObrazloženje: \nStrategijom znanosti, obrazovanja i tehnologije predviđaju se promjene strukture predtercijarnog obrazovanja(produljenje osnovnog obrazovanja s 8 na 9 godina) te kurikuluma i vrednovanja. U skladu s Mjerom 3., ovaj prijedlog kurikularne reforme je prvi korak prema uvođenju nove strukture osnovnoškolskoga obrazovanja i produljenja trajanja predtercijarnoga obrazovanja. Radi se o vrlo složenoj i dugotrajnoj transformaciji  kojom se hrvatski odgojno-obrazovni sustav usklađuje sa strukturom u zemljama čiji su obrazovni sustavi efikasniji i svojom se organizacijom temelje na spoznajama obrazovnih znanosti.\nc) utemeljenosti u spoznajama obrazovnih znanosti, odnosno u općoj teoriji kurikuluma\nObrazloženje: \nCjelovita kurikularna reforma temelji se na općoj teoriji kurikuluma za koju je znakovita usmjerenost na učenika (razvojna primjerenost), uz usmjerenost na ishode učenja, odnosno kompetencije. To je značajan iskorak  prema promjeni paradigme učenja i poučavanja kojom se ono odmiče od faktografije i činjenica prema razvoju viših kognitivnih funkcija i znanja o tome kako učiti. Ovaj pristup pretpostavlja veću autonomiju škola i veću autonomiju učitelja u ostvarivanju procesa poučavanja.\n \n2. Preporuke Nacionalnog vijeća za odgoj i obrazovanje za daljnji rad na dokumentima Cjelovite kurikularne reforme: \n\n2.1. Jasnije istaknuti prednosti primijenjenoga kompetencijskog okvira u odnosu na  analizirane i dostupne modele u razvijenijim odgojno-obrazovnim sustavima\n2.2. Obratiti pozornost na određenu paradigmatsku nekonzistentnost Okvirnog  nacionalnog kurikuluma i pojedinih prijedloga kurikularnih dokumenata za pojedine razine sustava, područja kurikuluma, međupredmetnih tema i  predmetnih  kurikuluma\n2.3. Usuglasiti metodološki pristup kompetencijama unutar Kurikuluma RPOO-a i bitno  intervenirati zbog narušene konzistentnosti i cjelovitosti dokumenta do koje je došlo izmjenama i dopunama samo jednog njegovog dijela (predškola)\n2.4. Učiniti vidljivijim rješenja koja upućuju na cjelovitost i kontinuitet odgojno-obrazovnoga sustava kako između razina obrazovanja tako i unutar određenih odgojno-obrazovnih ciklusa. To je posebno važno u onome dijelu sustava u kojem se  „dodiruju“ neobvezni i obvezni dio sustava (RPOO je cjelovit odgojno-obrazovni ciklus koji zbog svojih posebnosti zahtijeva višu razinu autonomije u odnosu na više razine sustava. Istovremeno, dio je prvoga obveznog obrazovnog ciklusa te je potrebno  posebno poraditi na problemu kontinuiteta)    \n2.5. Detaljnije opisati povezanost između strukture ciklusa te kognitivnoga i socijalnoga  razvoja učenika (razvojna primjerenost)\n2.6. Istaknuti mogućnosti snažnije afirmacije pedagoškoga i školskoga pluralizma \n2.7. Daljnje aktivnosti trebaju biti usmjerene na razvoj i implementaciju programa osposobljavanja učitelja i ravnatelja u školama u kojima će se provoditi eksperimentalna primjena kurikuluma\n2.8. Osigurati stalni sustav podrške školama u kojima će se provoditi eksperimentalna primjena kurikuluma\n2.9. Priložiti Pojmovnik na kraju Okvira nacionalnog kurikuluma.\n\npredsjednica Nacionalnog vijeća \nza odgoj i obrazovanje\n \nprof. dr. sc. Jasna Krstović","Primljeno na znanje","ad. 2.1 Prijedlog je primljen na znanje\nObrazloženje: komparativna analiza i evaluacija različitih kompetencijskih modela je napravljena na početku procesa izrade Nok-a. Nažalost, priroda dokumenta ne dozvoljava da se u njemu predloženo opširnije elaborira.\nad 2.2 Prijedlog je primljen na znanje, iako se ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave, već na cijeli sustav kurikulumskih dokumenata\nad 2.3 Prijedlog je primljen na znanje, iako se ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave, već na Nacionalni kurikulum za rani i predškolski odgoj i obrazovanje\n2.4 Prijedlog se prihvaća\n2.5 Prijedlog se prihvaća\n2.6 Prijedlog se prihvaća\n2.7 Prijedlog je primljen na znanje\n2.8 Prijedlog je primljen na znanje\n2.9 Prijedlog je primljen na znanje\nObrazloženje: izrada pojmovnika koji sadrži definicije i objašnjenja najvažnijih  pojmova korištenih u svim kurikulumskim dokumentima planirana je kao jedan od ciljeva pripreme za eksperimentalno uvođenje kurikuluma."]
[49,"Vesna Strahinjić","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","Bilo bi lijepo vidjeti  da u toliko čekanoj javnoj raspravi o Okviru nacionalnog kurikuluma ima više komentara. Koliko sam mogla primijetiti iz priloženog teksta Okvira kurikuluma, radi se  napokon o koraku naprijed, a koliko će se sve zamišljeno uspješno provoditi najviše ipak ovisi o učiteljima i nastavnicima.\n\nPregledala sam tekst Okvira, ali nigdje nisam vidjela da se izrijekom navodi osposobljavanje učitelja i nastavnika za provođenje reforme. Pogledala sam i stranice Ministarstva, tamo se jedino u Pravilniku o tjednim radnim obvezama u čl.5. pod nazivom \"Ostali poslovi učitelja\" usput navodi \"stručno osposobljavanje i/ili usavršavanje\". To je sve.\n\nSmatram da bi svakako trebalo uvesti obvezu kontinuiranog stručnog usavršavanja za sve učitelje, nastavnike i stručne suradnike u školama, bilo ovim dokumentom ili nekim drugim. Stručno usavršavanje nastavnika i učitelja trebalo bi biti obvezno, mjerljivo i po mogućnosti stimulirano. Potrebne su redovite edukacije i radionice koje će nastavnicima pomagati u provođenju ciljeva reforme i u njihovom aktivnom uključivanju u istu, a sa osobitim naglaskom na npr. načela učenja i poučavanja iz 3.6. Okvira kurikuluma.\n\nRedovito stručno usavršavanje treba postati navika za podizanje vještina podučavanja, kao i za praćenje novih spoznaja i pristupa u samim predmetima koji se podučavaju.\n\nU tu svrhu bilo bi potrebno angažiranje stručnjaka i organizacija raznih profila, uključivo i inozemnih koji u određenim segmentima imaju više iskustva (osobito u slučaju specifičnih teškoća i/ili darovitosti učenika).\n\nNaravno, to sve treba na vrijeme financijski planirati na razini Ministarstva, koje će potaknuti škole da u svojim financijskim planovima povećaju (uvedu) iznose za stručna usavršavanja. Također, i organizacijski omogućiti nastavnicima polaženje edukacija, npr. primanjem zamjene.\n\nOsobe koje obrazuju druge nikada ne bi smjele zaustaviti svoje usavršavanje i uljuljkati se u svoje stečeno zvanje. Većina visoko obrazovanih ljudi, ako imaju sreću da rade, ne može si to priuštiti. Pravnici, inženjeri, liječnici, ekonomisti....Imam završen fakultet, radim u javnoj službi, i bez redovitih edukacija ne smijem niti zamisliti da radim svoj posao. Kao roditelj dvoje djece (od kojih jedno potencijalno darovito, a drugo sa specifičnim teškoćama učenja) imam iskustva upravo u vezi  (ne)educiranosti i njihovog utjecaja na djecu.\n\nNadam se da će ovaj komentar skrenuti pažnju i na ovo pitanje reforme.\n\n \n\nS poštovanjem“","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje\nObrazloženje:\nPredlagateljica primjećuje da se u Okviru nacionalnog kurikuluma na tematizira osposobljavanje učitelja i nastavnika za provođenje reforme, kao ni kontinuirano stručno usavršavanje svih odgojno-obrazovnih radnika.\nOsposobljavanje odgojno-obrazovnih radnika je ugrađeno u plan kurikularne reforme kao njezin ključni element. Ono je sadržano i u mjeri 2.4.4 Strategije obrazovanja, znanosti i tehnologije, kao i u cilju 4- Strategije."]
[50,"Centar za integralne studije “Spajalica”","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","Poštovani,\n\nNaš cjeloviti prilog Okviru nacionalnog kurikuluma možete vidjeti ovdje: https://drive.google.com/file/d/0B9kENMZ0zDCgVVF\nrdUpyQkp4dms/view\n\nSrdačan pozdrav u ime Centra za integralne studije “Spajalica“,\n\ndr.sc. Damir Marinić","Primljeno na znanje","Prijedlog nije dostupan na poveznici https://drive.google.com/file/d/0B9kENMZ0\nzDCgVVFrdUpyQkp4GPVYLHZ koju predlagatelj navodi."]
[51,"Udruga U ime obitelji","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA","Predmet: primjedbe i prijedlozi na Nacrt prijedloga dokumenta OKVIR NACIONALNOG\nKURIKULUMA\nOkvirom nacionalnog kurikuluma naznačeni su ciljevi iskazani vizijom mlade osobe na\nkraju obrazovnog procesa, potom vrijednosti na kojima se odgoj i obrazovanje temelje,\ngeneričke kompetencije kojima se ciljevi i vrijednosti postižu, struktura sustava odgoja i\nobrazovanja, načela organizacije, učenja i poučavanja te vrednovanja cijeloga procesa.\n1. Već se na prvi pogled uočava da je puno više pozornosti posvećeno generičkim\nkompetencijama (4 stranice teksta) u usporedbi s ciljevima iznesenim u obliku vizije\n(manje od jedne stranice), te vrijednostima (jedna stranica). To je vjerojatno odraz\nsastava Ekspertne skupine, u kojemu nažalost dominiraju profesije koje u sustavu odgoja i\nobrazovanja pripadaju kategoriji stručnih suradnika, a ne nositelja procesa obrazovanja.\nStječe se dojam da je za ishod odgoja i obrazovanja važnije steći generičke vještine,\nsamouvjerenost, zadovoljstvo samim sobom, nego znanje kojemu je posvećena cijela\njedna rečenica (!).\nPREDLAŽEMO: TAJ NESRAZMJER SVAKAKO IZMIJENITI I STAVITI U RAVNOTEŽU.\nPrimarni cilj odgoja i obrazovanja mora biti stjecanje uporabljivog znanja i univerzalnih\nljudskih vrijednosti, te ostvarivanje mogućnosti da se na temelju znanja mladi ljudi vrednuju,\nda se na temelju znanja upisuju u nastavak obrazovanja i da nauče kroz sve to cijeniti znanje\nu životu, u svojim strukama i na budućim radnim mjestima. JEDINO TAKO IM SE NEĆE MOĆI\nPRODAVATI MAGLA, KAO ŠTO SE TRENUTNO MAGLA NA SVIM RAZINAMA CIJENI I DOBRO\nPROLAZI.\n2. Nadalje, nije jasan kriterij odabira niti smisao kurikula međupredmetnih tema, koje\nsu predložene u sustav nacionalnih kurikulnih dokumenata, i koje su navedene prije\nkurikula pojedinih predmeta.\nDvije međupredmetne teme odnose se na samu metodologiju podučavanja: Učiti kako učiti i\nUporaba informacijskih i komunikacijskih tehnologija. Dvije međupredmetne teme odabrane\nsu iz spektra vrijednosti: Zdravlje i Poduzetnost. Dvije međupredmetne teme odabrane su iz\ngeneričkih kompetencija: Građanski odgoj i Osobni i socijalni razvoj, dok se za\nmeđupredmetnu temu Održivi razvoj ne može sasvim utvrditi koji cilj, vrijednost ili\ngeneričku vještinu teži doseći.\nNIGDJE NIJE OBRAZLOŽENO ZBOG ČEGA SU PREDLOŽENE BAŠ TE, A NE NEKE DRUGE, kao\nnpr.\nMeđupredmetna tema SVIJEST O NACIONALNOM IDENTITETU, kao jedan od ciljeva i\njedna od vrijednosti na kojima počiva odgoj i obrazovanje (str. 11 i 12), a koja bi uključivala\nsadržaje o nacionalnoj povijesti, o nacionalnim prirodnim bogatstvima, o nacionalnim\nistaknutim povijesnim ličnostima koje su zadužile narod svojim postignućima u kulturi,\nznanosti, i sl., o tradicijskoj baštini i slično, o vrijednoj nacionalnoj književnosti; ili\nmeđupredmetna tema PRIVLAČNOST STEM PODRUČJA, kojom bi se istakla usmjerenost\nCKR-a usklađivanju sa važećom Strategijom znanosti, obrazovanja i tehnološkog razvoja, a\nkoja bi uključivala međupredmetnu nastavu vezanu uz predmete ključne za stvaranje\npredznanja budućih STEM stručnjaka; ili\nmeđupredmetna tema PISANO I USMENO IZRAŽAVANJE, kojom bi se istakla važnost jedne\nvještine koja je zajednička svim predmetima, može se i treba uvježbavati i koristiti u\nstjecanju znanja u svim predmetima, i važna je i za osobni i za socijalni razvoj pojedinca; ili\nmeđupredmetna tema ČOVJEK KAO KULTURNO BIĆE, koja bi odgajala mlade ljude u\nljubavi i gladi za kulturom u svim njenim oblicima; ili\nmeđupredmetna tema ČAST I MORAL, koja bi na visokom mjestu u svijesti mladih ljudi\nugradila te dvije ključne vrijednosti, nasušno potrebne da društvo krene na bolje; u okviru\nove međupredmetne teme moglo bi se u djecu ugrađivati vrijednosti da se dana riječ mora\ndržati, da se dogovoreno mora poštivati, da se mora pridržavati obećanih rokova, da se\nposuđeno mora vraćati, da se ne smije lagati, da stisak ruke nešto znači, i slično.\nBudući da su sve ovdje spomenute potencijalne međupredmetne teme, kao i one navedene u\nprijedlogu ONK-a, bilo sadržajem, bilo metodologijom, u cijelosti pokrivene predmetnim\nkurikulima, smatramo da su kurikuli međupredmetnih sadržaja suvišni i PREDLAŽEMO IH\nU CIJELOSTI IZOSTAVITI IZ SUSTAVA KURIKULNIH DOKUMENATA. Naime, praćenje istih\nstvari po više različitih osnova i grupirano u više različitih tematskih sadržaja, u direktnoj je\nsuprotnosti s ciljem da se učiteljima, nastavnicima, stručnim suradnicima i ostalim\ndjelatnicima odgojno-obrazovnih ustanova osigura osnaživanje uloge i jačanje\nprofesionalnosti, veću autonomiju u radu, kreativniji rad, smanjenje administrativnih\nobveza… Međupredmetna suradnja će biti jako dobro ostvarena ukoliko predmetni kurikuli\nbudu dobro međusobno usklađeni. Međupredmetna suradnja je utvrđena kao koncept još u\nHNOS-u i prilično dobro živi već i sada u sustavu obrazovanja.\n3. I konačno, sustav vrednovanja potpuno zanemaruje važan cilj: da se u procesu\nvrednovanja identificira najbolji kadar, koji najkvalitetnije odgaja i obrazuje mIade ljude te\nda se zna identificirati kadar kojeg je potrebno dodatno educirati ili korigirati u vrednovanju.\nTo je pravi smisao Osiguranja kvalitete u sustavu obrazovanja.\nSTOGA PREDLAŽEMO: U KURIKUL TREBA UGRADITI I SUSTAV VREDNOVANJA RADA\nNASTAVNIKA I POBOLJŠAVANJA KVALITETE KADRA.\nUdruga U ime obitelji\nLidija Blagojević, prof. savjetnik, II. gimnazija, Osijek\nDr. sc. Beata Halassy, znanstveni savjetnik, Sveučilište u Zagrebu\nkoordinatorice uključivanja udruge U ime obitelji u stručnu i javnu raspravu o CKR-u\nGrozdana Pavletić Adorić, prof. etike i politike i gospodarstva, Pomorska škola, Split\nMatija Grgat, prof. hrvatskoga jezika i književnosti i dipl. knjižničarka, XI. gimnazija, Zagreb\nMaja Bulović, prof. engleskog jezika, Škola primijenjene umjetnosti i dizajna, Zagreb\nIvan Aničić, prof. povijesti i hrvatskog jezika i književnosti, Poljoprivredna i veterinarska\nškola Osijek\nAlen Šimičić, prof. latinskoga jezika i povijesti, Isusovačka klasična gimnazija Osijek","Nije prihvaćen","ad 1. Prijedlog se ne prihvaća\nObrazloženje: Predlagatelj primjećuje da se vizija i vrijednosti elaboriraju na manjem broju stranica no što je to slučaj s generičkim vještinama. Iz toga zaključuje da se generičkim kompetencijama pridaje veća važnost no znanju.\nTakav jzaključak ne držimo valjanim iz više razloga:\na. broj stranica na kojima se govori o nekoj temi ne govori eo ipso o važnost teme;\nb. znanje se navodi kao jedan od ključnih ciljeva u okviru vizije i kao prva od temeljnih vrijednosti nacionalnog kurikuluma;\nc. ONK definira cjeloviti kompetencijski model čije su sastavnice generičke kompetencije koje se razvijaju u cijelom sustavu. Zbog toga je kompetencijski model potrebno odrediti u temeljnom kurikulumskom dokumentu, a to je Okvir nacionalnog kurikuluma;\nd. budući da je znanje nužno znanje nečega, njegovi različiti predmetni oblici se određuju u kurikulumskim dokumentima niže razine.\nad 2. Prijedlog se ne prihvaća\nPredlagatelj tvrdi da nije jasan kriterij odabira međupredmetnih tema i njihov smisao te stoga predlaže da se kurikulumi međupredmetnih tema izostave iz sustava kurikulumskih dokumenata.\nObrazloženje: \na. međupredmetne teme su usmjerene na razvoj generičkih kompetencija, i to onih koje nisu neposredan sastavni dio disciplinske jezgre nekog  područja kurikuluma ili predmeta. Tamo gdje to nije slučaj (primjerice, pisano i usmeno izražavanje koje spominje izlagatelj, a koje je izravan sastavni dio disciplinske jezgre jezično-komunikacijskog područja i predmeta poput Hrvatskog jezika ili stranih jezika), nije određena niti zasebna međupredmetna tema. Popis međupredmetnih tema je uvažavajući kontinuitet odgojno-obrazovne politike, uz jednu manju izmjenu, preuzet iz Nacionalnog okvirnog kurikuluma (2011.).\nb. teme koje predlagatelj spominje kao moguće međupredmetne teme nisu ni na koji način povezane s generičkim kompetencijama, odnosno s kompetencijskim modelom koji je određen Okvirnim nacionalnim kurikulumom.\nc. važna je funkcija kurikuluma međupredmetnih tema osigurati adekvatnu prisutnost ciljeva i očekivanja vezanih uz razvoj generičkih kompetencija u relevantnim predmetnim kurikulumima. Stoga kurikulumi međupredmetnih tema služe kao metodološki instrument za smisleno integriranje tih ciljeva i očekivanja u predmetne kurikulume.\nd. razvoj generičkih kompetencija se ne potiče samo u nastavi pojedinih predmeta, već i kroz brojne druge školske aktivnosti koje se određuju kurikulumom škole. Stoga se ciljevi i očekivanja vezani uz pojedine generičke kompetencije niti ne mogu odrediti samo u predmetnim kurikulumima, već su za to potrebni kurikulumi međupredmetnih tema.\nad 3. Prijedlog je primljen na znanje\nPredlagatelj predlaže da se u kurikulum ugradi „sustav vrednovanja rada nastavnika i poboljšavanja kvalitete kadra“.\nObrazloženje:\nVrednovanje rada nastavnika i unapređivanje njihova rada, iako važan element razvoja obrazovnog sustava, teorija kurikuluma ne vidi kao sastavni dio kurkuluma. Stoga je taj važan aspekt uključen u 4. i 8. cilj Strategije obrazovanja, znanosti i tehnologije (2014.) koju je usvojio Hrvatski Sabor."]
[52,"Marija Friedrich","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA,\nUVOD",{"$cut":{"chars":17073,"head":"Poštovani,\nJavljam se na ovu raspravu kao roditelj, ali i kao suradnik budući da dvanaest godina radim u osnovnoj školi te ću u osvrt unijeti i zapažanja iz prakse.\n\n1. Izvrsno je što se u ovoj reformi naglasilo sljedeće: „osobito valja čuvati i razvijati hrvatski jezik i paziti na njegovu pravilnu uporabu“. (ONK str. 12). Međutim, odmah upada u oči sam naziv dokumenta, tj. \"kurikulum\". U jezikoslovlju je problem tako znanstveno obrađen još 2008. godine te je zaključeno: „Nepravilno prilagođene tuđice kurikulum – uopće ne bi trebalo biti u hrvatskom jeziku“. Daljne argumente ne trebam ni navoditi. Jezikoslovci su sve izvrsno već nekoliko puta obrazložili. Uopće nije jasno u čemu je problem i zašto se uporno zanemaruje stručno mišljenje po ovom pitanju. Također se ovime u javnosti stvorila zbrka pa mnogi više nisu sigurni treba li reći kurikul ili kurikulum. \n\n2. U cijeloj kurikuskoj reformi primjetila sam da nedostaje odgoj za vrednote. Kao da se namjerno izbjegava eksplicitno naglasiti da je moral važan. Premda se navode pojedine općeljudske vrednote. Posebno je to potrebno naglasiti u svim kurikulima koji imaju naglašeniju odgojnu funkciju, kao npr. građanski odgoj ili zdravlje. Odgoj je uvijek odgoj za neku vrednotu ili nije odgoj/formacija, nego samo informacija.\n\n3. Građanski odgoj i obrazovanje:\nA. OPIS TEME (str. 4)\nPrema opisu teme može se zaključiti da moral nema apsolutno nikakve veze sa životom u široj ili užoj zajednici. Međutim, kao polazište svih ovih potrebnih znanja i kompetencija trebaju biti upravo visoki moralni stavovi svakog građanina kako bi se život određene zajednice temeljio upravo na tome. \nŽelimo li naše učenike odgajati za odgovorno građanstvo treba početi od temelja, a to su vrline i to najprije četiri stožerne koje je izdvojio Platon: razboritost, hrabrost (jakost), pravednost i umjerenost. Razboritost nas vodi u donošenju odluka, hrabrost (odnosno jakost) nas osnažuje da te odluke provedemo u djelo, pravednost nas usmjerava da pri tom svakome damo ono što mu pripada, a umjerenost nas okreće od nas samih tj. od vlastite sebičnosti k općem dobru. Ako učenicima pružamo samo obrazovanje o „pravima, dužnostima i odgovornostima pojedinca, obilježjima demokratske zajednice i političkim sustavima“, to neće biti dostatno bez odgoja za rast u vrlinama. Želimo li „osposobiti učenika za aktivnoga i odgovornoga građanina koji sudjeluje u razvoju demokratske građanske kulture ili etosa svoje škole, mjesta, države, Europe i svijeta odnosno za nositelja vlasti“ (str.2., 36. i 94.) treba mu uz informacije o tome kako to postići pružati i formaciju (rast u vrlinama).  Svako se znanje i sposobnost može zloupotrebljavati ukoliko oni koji ih posjeduju istovremeno nisu moralni ljudi. (Tako npr. imamo u povijesti žalostan primjer Dr. Josefa Mengelea koji je svoja znanja i kompetencije koristio protivno moralnim načelima, a time i protiv čovjeka.),  Kao što nije dovoljno nekoga obrazovati za znanstvenika, nego je to čak i opasno za dobrobit zajednice, tako nije dovoljno ni čenicima pružati puko znanje i komunikacijaske sposobnosti bez istovremenog odgoja za vrline. Ova međupredmetna tema, prema naslovu, nije samo građansko obrazovanje, nego i odgoj. Nameće pitanje, ako to nije odgoj za vrline, za što je. Maria Corazon Aquino, filipinska predsjednica od 1986.-1992., svjetski poznata zagovornica demokracije, jasno je rekla da „ako ljudi ne posjeduju prave vrijednosti, demokracija je običan skup budala“.\nAko se zaista želi postići bolje društvo, potrebno je krenuti od odgoja za vrline i rasta u njima.\nNavedeno je da „za razvoj građanske kompetencije nije dovoljno da učenici samo poznaju ljudska prava, političke koncepte i procese, već je potrebno ...“ potrebno je da učenici duboko poštuju svaku osobu (kao i njen život od samog začeća do smrti).\nKažete da se ovdje „stvara okruženje u kojem vrijednosti nisu nametnute“. Građanski odgoj ne bi smio služiti takvom uvođenju u reltivizam u kojemu svatko donosi svoje vrednote, jer postoje općeljudske vrednote koje svi moramo naučiti poštivati upravo iz „odgovornosti, uvažavan"}},"Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje. \nObrazloženje: \nOdgojna komponenta je izrazito naglašena u Cjelovitoj kurikularnoj reformi. Navedeno je jasno razvidno i u Okviru nacionalnog kurikuluma. \nProduljenje nastavne godine za dva tjedna zamišljeno je kroz aktivnosti u kojima bi se škola povezala sa zajednicom, roditelji imali veći utjecaj na odgojno-obrazovni proces te kako bi se ostvarili ciljevi i očekivanja područja kurikuluma i međupredmetnih tema.\nKomentar se većim dijelom ne odnosi na dokument u javnoj raspravi već na Nacionalni kurikulum međupredmetne teme Građanski odgoj i obrazovanje, Nacionalni kurikulum međupredmetne teme Zdravlje i Nacionalni kurikulum nastavnog predmeta Hrvatski jezik.\nPredlagatelj predlaže da se oblik termina kurikulum zamijeni drugim terminom ili oblikom. Kada je riječ o oblicima kurikul i kurikulum, u terminologiji obrazovnih znanosti su prisutna oba oblika, pa je evidentno da o tome stručni konsenzus ne postoji. S druge pak strane, Zakon o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi,  Zakon o predškolskom odgoju i obrazovanju, koristi termin kurikulum, kao i Nacionalni okvirni kurikulum, koriste termin kurikulum."]
[53,"ROBERT MANENICA","1.O KURIKULUMU,\n1.2.UPORIŠTA NACIONALNOGA KURIKULUMA","ZNANSTVENA UTEMELJENOST: Dali je suvremeno i dobro? Poštivanje prava roditelja da utječu na odgoj djece svojim životim stavovima i sustavom vrijednosti","Nije prihvaćen","Prijedlog se ne prihvaća\nSuradnja s roditeljima je od iznimne važnosti za odgojno-obrazovni proces i ostvarivanje ishoda. Navedeno je jasno naglašeno uvrštavanjem ovih elemenata u sljedeće dijelove Okvira nacionalnog kurikuluma:\nNAČELA ORGANIZACIJE\nc.  Poticanje neposredne uključenosti i suradnje s roditeljima, lokalnom i širom zajednicom s ciljem unaprjeđivanja i obogaćivanja iskustava učenja.\nNAČELA UČENJA I POUČAVANJA\nc. koje potiču suradnju s obitelji, lokalnom i širom zajednicom s ciljem unaprjeđivanja i obogaćivanja iskustava učenja."]
[54,"ROBERT MANENICA","1.O KURIKULUMU,\n1.2.UPORIŠTA NACIONALNOGA KURIKULUMA","Pluralizam: Potrebno je uvrstiti pravo roditeljskog izbora programa pri sadržajima koji imaju istaknutu odgojnu dimenziju i za koje ne postoji konsenzus i struke i javnosti (primjerice za zdravstveni ili spolni odgoj), te za sadržaje koje provode civilne udruge (primjerice u sklopu građanskog odgoja)","Nije prihvaćen","Prijedlog se ne prihvaća\nPojam pluralizam se u ovom slučaju odnosi na školski i pedagoški pluralizam koji u nekim slučajevima sadrži i pravo roditelja na odlučivanje."]
[55,"ROBERT MANENICA","1.O KURIKULUMU,\n1.2.UPORIŠTA NACIONALNOGA KURIKULUMA","Nedostaje da se u polazišta reforme uvrsti suradnja s roditeljima","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje"]
[56,"MIROSLAV MAĐARIĆ","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA,\n2.SUSTAV NACIONALNIH KURIKULUMSKIH DOKUMENATA","U međupredmetnom sadržaju \"Poduzetništvo\" se na www.kurikulum.hr  nalazi cijeli dokument (http://www.kurikulum.hr/wp-content/uploads/2016\n/03/Poduzetnis%CC%8Ctvo.pdf ). Hoće li ti cijeli dokumenti biti na javnoj raspravi (ovdje ih u e-Savjetovanju nema!)?","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje.\nDa. Svi kurikularni dokumenti će biti predmet javnog savjetovanja."]
[57,"IV. gimnazija Marko Marulić - Split","3.OKVIR NACIONALNOGA KURIKULUMA,\n3.2.VRIJEDNOSTI","Poštovani, Obraćamo Vam se u ime Vijeća roditelja IV .Gimnazije Marko Marulić Split, a temeljeno i na zapisniku sjednice Vijeća učenika,te provedenoj anketi o kurikularnoj reformi. \n\nVijeće učenika precizno je lociralo neke od problema našeg školskog sustava: \n-¬preopširno gradivo; \n-¬nesrazmijer u obujmu nastave; \n-¬neujednačena zahtijevnost i kriteriji ocjenjivanja u aktivima; \n-¬opterećenost ispitima znanja čak i u zadnjim tjednima nastave,zbog čega nije moguće ispravljati eventualne negativne ocjene; \n-¬pisane provjere znanja trebaju biti sadržajno ograničene da bi bile rješive u okviru jednog školskog sata; ¬ \n-mogućnost izbora većeg broja izbornih predmeta. \n\nNjihove primjedbe nadopunjavamo stavovima Vijeća roditelja: \n-¬kako bi se postigla veća mogućnost izbora, a istodobno i rasterećenje, predlažemo povećanje broja izbornih a smanjenje broja obvezatnih predmeta;\n-potpuno je neprihvatljivo da se iz obvezatne lektire izbacuje otac hrvatske književnosti Marko Marulić, Marin Držić i osnovna jezgra hrvatske književnosti.  Mišljenja smo kako treba na sve načine afirmirati arhaične tekstove ili ih prilagoditi kroz: prevode, radionice, igrokaze,  posjete kazališnim predstavama te posjete umjetnicima i znanstvenicima koji u 21 stoljeću na djelima naših književnih velikana baziraju svoj znanstveni i umjetnički rad. \n-¬podupiremo nastojanja da predmet informatike dobije na zasluženoj važnosti i postane obvezatni predmet od prvog razreda osnovne škole. ¬\n-mišljenja smo da bi STEM programi i uspješne izvan nastavne aktivnosti trebale dobiti punu potporu ministarstva. Primjer je i naš školski zbor, koji je već deset godina državni prvak, a za mnoge troškove se moramo snalaziti. \n-¬podupiremo povećanje satnice za temu Domovinskog rata¬ temelja hrvatske državnosti. Bez obzira na budućnost i detalje kurikularne reforme nadamo se da će naši konkretni prijedlozi doprinijeti u Vašem radu na dobrobit hrvatskog školstva i budućnosti naše domovine.\nBez obzira na budućnost i detalje kurikularne reforme nadamo se da će naši konkretni prijedlozi doprinijeti u Vašem radu na dobrobit hrvatskog školstva i budućnosti naše domovine.\n\n Predsjednica Vijeća roditelja\n Mladenka Gruica","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje. \nObrazloženje: Zahvaljujemo na komentaru čiji se veći dio  ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave, već na ostale kurikulumske dokumente. Većina Vaših prijedloga već je usvojena u inačicama dokumenata koji će biti upućeni na javnu raspravu."]
[58,"ROBERT MANENICA","3.OKVIR NACIONALNOGA KURIKULUMA,\n3.2.VRIJEDNOSTI","U vrijednosti reforme uvrstiti:\n- obiteljske vrijednosti\n- domoljublje\n- hrvatski nacionalni identitet\n- etičnost i moralnost","Nije prihvaćen","Prijedlog se ne prihvaća\nNavedene vrijednosti treba promatrati u holističkoj perspektivi te one kao takve čine osnovu domoljublja, hrvatskog nacionalnog identiteta, obiteljskih vrijednosti te etičnosti i moralnosti. Elementi hrvatskog nacionalnog identiteta, domoljublja…osim u Okviru nacionalnog kurikuluma svoje mjesto nalaze i u ostalim kurikularnim dokumentima."]
[59,"Pučko otvoreno učilište Korak po Korak","3.OKVIR NACIONALNOGA KURIKULUMA,\n3.2.VRIJEDNOSTI","Umjesto:\nJednakost u pravu na obrazovanje jedna je od specifičnih temeljnih vrijednosti sustava odgoja i obrazovanja. Ona ukazuje na potrebu da se svakom djetetu i mladoj osobi osigura okruženje i pruži podrška koja u najvećoj mogućoj mjeri pridonosi razvoju njihovih potencijala. Zbog toga svi nacionalni kurikulumski dokumenti sadrže konkretna, sustavna i održiva rješenja koja omogućuju kvalitetan odgoj i obrazovanje za sve, osobito imajući na umu djecu i mlade osobe s teškoćama, darovite, izložene siromaštvu i pripadnike manjinskih zajednica.\n\nPredlažemo, odvojiti ovaj izričaj na početak uvoda o vrijednostima, izdvojiti ga u poseban odjeljak, izmijenivši ga pritom na način:\nJednakost u pravu na obrazovanje temeljna je vrijednost sustava odgoja i obrazovanja koja ima dvije sastavnice. Prva sastavnica podrazumijeva jednak pristup obrazovanju, dok druga podrazumijeva jednakost obrazovnih mogućnosti. To znači da obrazovni sustav treba osigurati pravednost u obrazovanju,  pružajući svakome djetetu i mladoj osobi okuženje i podršku koja u najvećoj mogućoj mjeri pridonosi razvoju njihovih osobnih potencijala. Zbog toga nacionalni kurikulumski dokumenti trebaju sadržavati konkretna, sustavna i održiva rješenja koja će omogućiti kvalitetan odgoj i obrazovanje za sve, pri tome osobito ulažući u ostvarenje punih potencijala sljedećih skupina djece i mladih: onih s teškoćama, darovitih, izloženih siromaštvu i pripadnika nacionalnih manjina.\n\nObrazloženje: Predloženi odjeljak, s obzirom na važnost jednakosti prava na obrazovanje, nije bio dovoljno uočljiv, niti je elaborirao dimenzije prava na obrazovanje s gledišta manjinskih skupina djece na čije urgentne potrebe izjednačavanja šansi sustav mora odgovoriti. To se napose odnosi na niz afirmativnih mjera koje obrazovni sustav mora u sebe integrirati, kako bi izjednačio obrazovne šanse romske djece i mladih, koja pripadaju istovremeno skupini djece nacionalne manjine, vrlo često skupini djece izložene siromaštvu, kao i stereotipizaciji i predrasudama. Ista argumentacija vrijedi i za druge u tekstu navedene skupine djece.\n\nUmjesto: \nIdentitet. Odgoj i obrazovanje pridonose izgradnji osobnoga, kulturnoga i nacionalnoga identiteta poje¬dinca. Danas, u doba globalizacije, u kojemu je na djelu snažno miješanje različitih kultura, svjetonazora i religija, čovjek treba postati građaninom svijeta, a pritom sačuvati svoj nacionalni identitet, svoju kulturu, društvenu, moralnu i duhovnu baštinu. Pritom osobito valja čuvati i razvijati hrvatski jezik i paziti na nje¬govu pravilnu uporabu. Odgoj i obrazovanje trebaju buditi, poticati i razvijati osobni identitet istodobno ga povezujući s poštivanjem različitosti (NOK, 2011.).\n\n Predlažemo:\nIdentitet. Odgoj i obrazovanje pridonose izgradnji cjelokupnog identiteta poje¬dinca, onog osobnog, kao i grupnog. Život u suvremenome svijetu karakterizira prožimanje različitih kultura, svjetonazora i religija, pa odgoj i obrazovanje trebaju buditi, poticati i razvijati osobni identitet istodobno ga povezujući s poštivanjem različitosti (NOK, 2011.). To znači da odgojno-obrazovni sustav treba uvažiti i podržati jedinstvenost, kao i višestrukost identiteta svakog djeteta te mu omogućiti da izraste u osobu koja razumije i poštuje  različitosti. U tom procesu posebno mjesto imaju očuvanje hrvatske kulture i jezika, njegova pravilna uporaba, kao i njegovanje kulture i jezika svakog djeteta, napose pripadnika nacionalnih manjina.\n\nObrazloženje: Predloženi odjeljak nije jasno objasnio kako je, s jedne strane, bitno njegovati hrvatski standardni jezik kao sredstvo sporazumijevanja u društvenim institucijama i važan dio nacionalnog identiteta, ali istovremeno kroz sve kurikularne sadržaje podržavati i njegovati materinski jezik svakoga djeteta, što je relevantno za djecu romske nacionalne manjine koja svoje pravo ne ostvaruju kroz modele manjinskog obrazovanja A i B. Stoga je njegovanje jezičnih i kulturnih posebnosti ove manjine – na jezicima kojima Romi u RH govore - nužno kroz raznolike sadržaje nacionalnog kurikuluma. Također, odjeljak nije dovoljno naglasio da pojedinci mogu imati, i često imaju, dvojne i višestruke identitete i da tu pojavu obrazovni sustav treba razumjeti i podržati. U ovome prijedlogu obje su dimenzije jasnije artikulirane.\n\nČlanice Zagovaračke platforme:\nOaza, Udruga za beskućnike i socijalno ugrožene osobe, Projekt podrške romskoj djeci Educating&Integrating, Rijeka\nPučko otvoreno učilište Korak po korak, Zagreb\nRomsko nacionalno vijeće, Zagreb\nSavez Roma RH Kali Sara, Zagreb\n\nPodržavatelji Zagovaračke platforme: \nUNICEF Ured za Hrvatsku\nMreža podrške romskoj djeci REYN-Hrvatska (Romani Early Years Network)\nFond za obrazovanje Roma (Roma Education Fund), Budimpešta \nPravobraniteljica za djecu\n\n\nZAGOVARAČKA PLATFORMA ZA \nOSTVARIVANJE JEDNAKOSTI ROMSKE DJECE U\nPREDŠKOLSKOM ODGOJU I OBRAZOVANJU\n\n• Zagovaračka platforma za ostvarivanje jednakosti prava romske djece u ranom i predškolskom odgoju i obrazovanju (u daljnjem tekstu: Platforma) veoma cijeni i pozdravlja angažirani doprinos brojnih stručnjaka izradi Prijedloga Okvira nacionalnog kurikuluma i drugih kurikulumskih dokumenata. Sudionice Platforme očekuju da će to, prijeko potrebno, povezivanje svih sastavnica odgojno-obrazovnog sustava na temeljima zajedničkih vrijednosti, načela i ciljeva, očekivanja i ishoda osigurati ujednačavanje i podizanje kvalitete odgojno-obrazovnog procesa na svim razinama na koje se reforma odnosi i za sve sudionike odgojno-obrazovnih ciklusa.\n \n• Uz načelni komentar i prijedloge dopuna i izmjena Prijedloga Okvira nacionalnog kurikuluma, koje prilažemo, Zagovaračka platforma naglašava da u tekstu valja jasnije odrediti kako je - temeljem njega - nužno mijenjati i uskladjivati i zakonski okvir te podzakonske akte, od Zakona o predškolskome odgoju do propisa koji reguliraju funkcioniranje jedinica lokalne i područne samouprave i te ustanova, a tiču se obveze sufinanciranja državnih i lokalnih tijela itd. kako bi se ideja o godini predškole za svu djecu – za koju držimo da je više nego nužna -  u praksi doista i provela.\n\n• U tom kontekstu, podsjećamo na Mjere za izvršenje presude Europskoga suda za ljudska prava u predmetu Oršuš i dr. protiv Hrvatske, koje je MZOS uputio u lipnju 2010. Vijeću Europe. Mjere su se odnosile na izmjenu i dopunu niza zakona u području odgoja i obrazovanja, kao i na detaljnu razradu u školskim kurikulima fakultativne nastave i izvannastavnih aktivnosti, dopunske i dodatne nastave primjerene pripadnicima romske populacije, kao i svim drugim učenicima radi osiguranja primjene načela inkluzije,  integracije i fleksibilnije organizacije nastavnog i školskog rada. Bilo je predviđeno, također, uključivanje djece pripadnika romske nacionalne manjine u predškolske ustanove i programe predškole u trajanju od najmanje jedne školske godine, s rokom od rujna 2010.\n\n• Zagovaračka platforma za ostvarivanje jednakosti prava romske djece u ranom i predškolskom odgoju i obrazovanju (u daljnjem tekstu: Platforma) predstavlja inkluzivno, programsko partnerstvo udruga civilnog društva – Oaze, udruge za beskućnike i socijalno ugrožene osobe, Pučkoga otvorenog učilišta  Korak po korak,  Romskoga nacionalnog vijeća i Saveza Roma RH Kali Sara.\n \n• Platforma polazi od toga da, unatoč blagom rastu broja romske djece u predškolskom odgoju i obrazovanju (POO), posebno nakon početka obvezatne predškole u 2015., još uvijek nije osigurana jednakost obrazovnih mogućnosti djece pripadnika romske manjine, najčešće izložene i siromaštvu, i segregaciji. \n\n• Obvezatna predškola korak je u pravom smjeru, ali praksa pokazuje da u sadašnjem, vremenski ograničenom, formatu ne može dovesti do nužnoga preokreta. Sudionici Platforme stoga ocjenjuju da stvaranje zakonskih osnova za veći obuhvat romske djece POO i dalje  ostaje ključni preduvjet njihova ravnopravnijeg  uključivanja u odgojno-obrazovni ciklus, njihova sveukupnog uspješnog rasta i napretka, socijalne mobilnosti i društvene integracije. \n\n• Cilj je Platforme skrenuti pozornost na nužnost izmjene/dopune Pravilnika o sadržaju i trajanju predškole (NN br. 107/2014) sukladno preporuci  Nacionalne strategije za uključivanje Roma, 2013.-2020. o uključivanju romske djece u predškolu od „po pet sati dnevno tijekom pedagoške godine do 2020., u trajanju od minimalno dvije godine“ (IV.A.1, Posebni cilj 2.). Platforma se također zalaže za izmjenu Zakona o predškolskome odgoju i obrazovanju (NN br.:10/1997, 107/2007, 94/2013) kako bi se specificirali i ujednačili kriteriji upisa u POO na razini RH i, tako, osigurala prednost pristupa vrtićkim programima djece s teškoćama, darovitih, izloženih siromaštvu i pripadnika nacionalnih manjina. \n\n• Dopuna je Pravilnika hitna dok se ne usvoje najavljena konkretna, sustavna i održiva rješenja za kvalitetan odgoj i obrazovanje za sve (prijedlog Okvira nacionalnog kurikuluma, t. 3.2.), koja će voditi računa o potrebi afirmativnih programa za ostvarenje punih potencijala djece i mladih iz socijalno, ekonomski, kulturološki ranjivih sredina kao i drugih posebnih skupina (t.4.). Izmijenjeni Pravilnik trebao bi stupiti na snagu prije kraja šk.god. 2015./2016.\n\n• Platforma ocjenjuje da jedino proaktivnom i angažiranom politikom na nacionalnoj i lokalnim razinama RH može doseći cilj strateškoga dokumenta EUROPA 2020, kojeg smo dionica, tj. stopu od 95% obuhvata djece POO. Trenutni zakonski okvir i njegovi provedbeni mehanizmi stavljaju RH na dno ljestvice EU zemalja u tom području sa samo 71,5% djece starije od 4 godine u nekom obliku ovog obrazovanja (EUROSTAT, 2014). Udjel romske djece iznosio je 20% prije 2015. (RECI+, 2015.), a sada se kreće, prema neslužbenim podacima, između 30 i 40 %. \n\n• Osnivanje i ciljeve Platforme podržali su Ured UNICEF-a za Hrvatsku, Mreža podrške romskoj djeci REYN-Hrvatska, Fond za romsko obrazovanje (REF) i Pravobraniteljica za djecu. U njezinu su radu sudjelovali, pored predstavnika podržavatelja, i predstavnici saborskog zastupnika V. Kajtazija, Ureda za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, te Udruge roditelja Korak po korak.","Djelomično prihvaćen","Prijedlog se djelomično prihvaća.\nPrihvaća se sljedeća promjena:\nSnažnije će se naglasiti ovaj odlomak. Predlaže se sljedeći tekst.\nJednakost u pravu na obrazovanje jedna je od  temeljnih vrijednosti sustava odgoja i obrazovanja koja ima dvije sastavnice. Prva sastavnica podrazumijeva jednak pristup obrazovanju, dok druga podrazumijeva jednakost obrazovnih mogućnosti. To znači da sustav odgoja i obrazovanja treba osigurati pravednost u sustavu odgoja i obrazovanja pružajući svakoj mladoj osobi okruženje i podršku koja u najvećoj mogućoj mjeri pridonosi razvoju njihovih osobnih potencijala. Zbog toga svi nacionalni kurikulumski dokumenti sadrže konkretna, sustavna i održiva rješenja koja omogućuju kvalitetan odgoj i obrazovanje za sve, osobito imajući na umu djecu i mlade osobe s teškoćama, darovite, izložene siromaštvu i pripadnike manjinskih zajednica.\nNe prihvaća se promjena definicije Identiteta. Ova je definicija preuzeta iz Nacionalnog okvirnog kurikuluma (2011) te se njezinim preuzimanjem naglašava kontinuitet odgojno-obrazovne politike."]
[60,"Hrvatski Crveni križ","3.OKVIR NACIONALNOGA KURIKULUMA,\n3.3.GENERIČKE KOMPETENCIJE","Poštovani,\n\nHrvatski Crveni križ svojim djelovanjem potiče na razvoj osjećaja humanost i solidarnosti provodeći programe osvješćivanja različitih tema iz područja zdravlja dugi niz godina i još od vremena svog nastanka na ovim prostorima od 1878. godine. Ovim putem osvrnuli bi se na prijedlog Nacionalnog okvirnog kurikuluma općenito, s naglaskom na međupredmetnu teme Zdravlje i Građanski odgoj i obrazovanje.\n \nKoristimo priliku iskazati interes Hrvatskog Crvenog križa u pomoći i savjetovanju pri izradi kurikuluma, kako bi što kvalitetnije implementirali postojeći sadržaj i učinili ga dostupnijim učenicima kroz aktivnosti primjerenima za njihovu dob, što se posebno odnosi na edukaciju prve pomoći, dobrovoljno davanje krvi, ovisnosti i spolno prenosive bolesti.\n \nSuradnja između Hrvatskog Crvenog križa i obrazovnog sustava, kako u osnovnom tako i u srednjoškolskom obrazovanju moguća je kroz mnoga područja u kojima imamo iskustva i stručnog osoblja (Služba za zdravstvene i socijalne djelatnosti, Služba za spašavanje života i djelovanje u kriznim situacijama, Služba za rad s mladima i volonterima), s ciljem poticanja mladih na praktično, a ne samo teorijsko usvajanje humanih vrednota, razvoja empatije, pomaganja potrebitima, prihvaćanja različitosti, prevencije rizičnog ponašanja, očuvanja zdravlja i života kako ljudi, tako i njihovog okoliša.\n \nHrvatski Crveni križ u suradnji s Agencijom za odgoj i obrazovanje provodi programe predviđene Kurikulumom Građanskog odgoja i obrazovanja u osnovnim i srednjim školama.\nHrvatski Crveni križ sustavno radi na edukaciji nastavnika na Županijskim stručnim vijećima za Građanski odgoj, a naši volonteri provode edukacije temeljene na vršnjačkom pristupu u obrazovnim ustanovama.\n \nTeme koje se obrađuju obuhvaćaju slijedeća područja: humane vrednote i odgoj za humanost, istraživanje humanitarnog prava, razvijanje osjećaja solidarnosti, promicanje tolerancije i razvijanje kulture nenasilja i mira, prevencija trgovanja ljudima, poticanje na volontiranje i mogućnost uključivanja u volonterske aktivnosti Hrvatskog Crvenog križa. Teme su predviđene kurikulumom, s ishodima i preporučenom literaturom, a Hrvatski Crveni križ u mogućnosti je ponuditi i nove materijale koji su nastali zajedničkim radom nacionalnih društva.\n \nNamjera nam je i dalje razvijati programe koji su namijenjeni mladima kako bi kroz edukacije stekli nove kompetencije i na taj način ostvarili bolje rezultate u sustavu obrazovanja, a u konačnici i na tržištu rada. U novom Okvirnom prijedlogu kurikuluma ove su teme i dalje uključene u interdisciplinarnu provedbu Građanskog odgoja i obrazovanja te vam ovim putem nudimo pomoć u oblikovanju pojedinih materijala.\n \nHrvatski Crveni križ izražava interes da kroz svoju infrastrukuturu (odmarališta Crvenog križa, te budući Muzej i edukacijski centar Hrvatskog Crvenog križa u Zagrebu, Ulica Crvenog križa 14) još aktivnije sudjeluje u provođenju programa izvan nastavnih aktivnosti.\n \n \nS poštovanjem,\n \nHrvatski Crveni križ","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje. \nObrazloženje: Zahvaljujemo na komentaru čiji se veći dio  ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave, već na ostale kurikulumske dokumente."]
[61,"Ana Klarić","3.OKVIR NACIONALNOGA KURIKULUMA,\n3.4.STRUKTURA DOVISOKOŠKOLSKOGA SUSTAVA ODGOJA I OBRAZOVANJA","Još jedna godina obveznog osnovnoškolskog školovanja neće popraviti razinu funkcionalnog znanja naših učenika, već nove metode rada s njima. Nepotrebno je produljivati trajanje osnovne škole. Umjesto toga treba raditi na sprječavanju javljanja poteškoća u razvoju kod djece predškolske dobi (slabija koncentracija, motorika, grafomotorika, smanjen broj sinapsi u mozgu, siromašenje rječnika djece, poteškoće u govoru). Ako se na tome ne bude radilo djeca će dolaziti s istim poteškoćama u školu, samo što će biti godinu dana mlađa. \nŠkole nemaju stručnjake koji imaju vremena raditi s djecom koja imaju poteškoće u razvoju (opet zbog papirologije kojom se bave). Bolje je (i za državu jeftinije) sustavno raditi na sprječavanju nastajanja tih poteškoća, a ostaviti osmogodišnje osnovno obrazovanje.","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje. \nObrazloženje: Zahvaljujemo na komentaru čiji se veći dio  ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave. Strukturna promjena sustava odgoja i obrazovanja cilj je Strategije obrazovanja, znanosti i tehnologije koju je 2014. usvojio Hrvatski Sabor. Dionica A Cjelovite kurikularne reforme odnosi se na postojeću strukturu odgoja i obrazovanja (8+3/4)."]
[62,"Pučko otvoreno učilište Korak po Korak","3.OKVIR NACIONALNOGA KURIKULUMA,\n3.4.STRUKTURA DOVISOKOŠKOLSKOGA SUSTAVA ODGOJA I OBRAZOVANJA","Umjesto:\n1. CIKLUS (predškola; 1. i 2. razred osnovne škole) uključuje posljednju godinu pohađanja dječjega vrtića ili godinu dana obvezne predškole (za djecu koja nisu obuhvaćena višegodišnjim programom ranoga i predškolskoga odgoja i obrazovanja) i prva dva razreda osnovne škole. Predškola je dio ranoga i predškolskoga odgoja i obrazovanja i odvija se u dječjim vrtićima, a samo u iznimnim slučajevima u osnovnim školama. Predškola se izvodi u skladu s vrijednostima i načelima ranoga i predškolskoga odgoja i obrazovanja.\n\nPredlažemo:\n1. CIKLUS (predškola; 1. i 2. razred osnovne škole) uključuje posljednju godinu dana kontinuiranog pohađanja dječjega vrtića ili obveznu predškolu u minimalnome trajanju ekvivalentnom poludnevnom vrtićkom programu tijekom godine dana  za djecu koja nisu obuhvaćena višegodišnjim programom ranoga i predškolskoga odgoja i obrazovanja i prva dva razreda osnovne škole. Predškola je dio ranoga i predškolskoga odgoja i obrazovanja i odvija se u dječjim vrtićima, a samo u iznimnim slučajevima u osnovnim školama. Predškola se izvodi u skladu s vrijednostima i načelima ranoga i predškolskoga odgoja i obrazovanja.\n\nObrazloženje: Predloženi odjeljak nije se nedvosmisleno odredio o ključnome problemu – osiguranju kontinuirane jednogodišnje predškole koja će omogućiti stjecanje potrebnih znanja i kompetencija kako bi se, bar donekle, poboljšale polazišne pozicije pred polazak u školu djeci koja nisu bila uključena u redoviti višegodišnji vrtićki program. Naime, danas se omogućuje i financijski pokriva predškola u trajanju tek od 250 sati (cca 2,5 mjeseca redovitog poludnevnog vrtićkog programa), što nikako ne odgovara potrebama djece izvan vrtićkih programa u RH. To se napose odnosi na djecu izloženu siromaštvu, djecu koja ne govore hrvatski jezik, djecu koja žive u ruralnim ili izoliranim područjima i sl. Ovaj dodatak stoga smatramo ključnim u ONK-u te snažno preporučamo njegovu detaljnu razradu u obliku konkretnoga, sustavnoga i održivoga rješenje u Prijedlogu izmjena i dopuna Nacionalnoga kurikuluma za rani i predškolski odgoj i obrazovanje. \nDodatno, romska djeca i dio djece koja žive u udaljenim predgrađima i na selu sada, između ostaloga, i zbog neosiguranog troška prijevoza danas ne mogu ostvariti pravo niti na kratki program predškole u cijelosti. Konačno, moramo imati na umu da trenutni zakonski okvir i njegovi provedbeni mehanizmi stavljaju RH na samo dno ljestvice EU zemalja po sudjelovanju u ranom i predškolskom obrazovanju djece sa samo 71,5% djece starije od 4 godine u nekom obliku ovog obrazovanja (EUROSTAT, 2014). Cilj strateškoga dokumenata EUROPA 2020 kojeg je RH dionica jest postići stopu od 95% u svakoj od EU zemalja, pa Hrvatska na ovaj zahtjev treba odgovoriti ozbiljnim i održivim mjerama čije će smjernice biti vidljive već u ONK-u.\n\nČlanice Zagovaračke platforme:\nOaza, Udruga za beskućnike i socijalno ugrožene osobe, Projekt podrške romskoj djeci Educating&Integrating, Rijeka\nPučko otvoreno učilište Korak po korak, Zagreb\nRomsko nacionalno vijeće, Zagreb\nSavez Roma RH Kali Sara, Zagreb\n\nPodržavatelji Zagovaračke platforme: \nUNICEF Ured za Hrvatsku\nMreža podrške romskoj djeci REYN-Hrvatska (Romani Early Years Network)\nFond za obrazovanje Roma (Roma Education Fund), Budimpešta \nPravobraniteljica za djecu\n\n\nZAGOVARAČKA PLATFORMA ZA \nOSTVARIVANJE JEDNAKOSTI ROMSKE DJECE U\nPREDŠKOLSKOM ODGOJU I OBRAZOVANJU\n\n• Zagovaračka platforma za ostvarivanje jednakosti prava romske djece u ranom i predškolskom odgoju i obrazovanju (u daljnjem tekstu: Platforma) veoma cijeni i pozdravlja angažirani doprinos brojnih stručnjaka izradi Prijedloga Okvira nacionalnog kurikuluma i drugih kurikulumskih dokumenata. Sudionice Platforme očekuju da će to, prijeko potrebno, povezivanje svih sastavnica odgojno-obrazovnog sustava na temeljima zajedničkih vrijednosti, načela i ciljeva, očekivanja i ishoda osigurati ujednačavanje i podizanje kvalitete odgojno-obrazovnog procesa na svim razinama na koje se reforma odnosi i za sve sudionike odgojno-obrazovnih ciklusa.\n \n• Uz načelni komentar i prijedloge dopuna i izmjena Prijedloga Okvira nacionalnog kurikuluma, koje prilažemo, Zagovaračka platforma naglašava da u tekstu valja jasnije odrediti kako je - temeljem njega - nužno mijenjati i uskladjivati i zakonski okvir te podzakonske akte, od Zakona o predškolskome odgoju do propisa koji reguliraju funkcioniranje jedinica lokalne i područne samouprave i te ustanova, a tiču se obveze sufinanciranja državnih i lokalnih tijela itd. kako bi se ideja o godini predškole za svu djecu – za koju držimo da je više nego nužna -  u praksi doista i provela.\n\n• U tom kontekstu, podsjećamo na Mjere za izvršenje presude Europskoga suda za ljudska prava u predmetu Oršuš i dr. protiv Hrvatske, koje je MZOS uputio u lipnju 2010. Vijeću Europe. Mjere su se odnosile na izmjenu i dopunu niza zakona u području odgoja i obrazovanja, kao i na detaljnu razradu u školskim kurikulima fakultativne nastave i izvannastavnih aktivnosti, dopunske i dodatne nastave primjerene pripadnicima romske populacije, kao i svim drugim učenicima radi osiguranja primjene načela inkluzije,  integracije i fleksibilnije organizacije nastavnog i školskog rada. Bilo je predviđeno, također, uključivanje djece pripadnika romske nacionalne manjine u predškolske ustanove i programe predškole u trajanju od najmanje jedne školske godine, s rokom od rujna 2010.\n\n• Zagovaračka platforma za ostvarivanje jednakosti prava romske djece u ranom i predškolskom odgoju i obrazovanju (u daljnjem tekstu: Platforma) predstavlja inkluzivno, programsko partnerstvo udruga civilnog društva – Oaze, udruge za beskućnike i socijalno ugrožene osobe, Pučkoga otvorenog učilišta  Korak po korak,  Romskoga nacionalnog vijeća i Saveza Roma RH Kali Sara.\n \n• Platforma polazi od toga da, unatoč blagom rastu broja romske djece u predškolskom odgoju i obrazovanju (POO), posebno nakon početka obvezatne predškole u 2015., još uvijek nije osigurana jednakost obrazovnih mogućnosti djece pripadnika romske manjine, najčešće izložene i siromaštvu, i segregaciji. \n\n• Obvezatna predškola korak je u pravom smjeru, ali praksa pokazuje da u sadašnjem, vremenski ograničenom, formatu ne može dovesti do nužnoga preokreta. Sudionici Platforme stoga ocjenjuju da stvaranje zakonskih osnova za veći obuhvat romske djece POO i dalje  ostaje ključni preduvjet njihova ravnopravnijeg  uključivanja u odgojno-obrazovni ciklus, njihova sveukupnog uspješnog rasta i napretka, socijalne mobilnosti i društvene integracije. \n\n• Cilj je Platforme skrenuti pozornost na nužnost izmjene/dopune Pravilnika o sadržaju i trajanju predškole (NN br. 107/2014) sukladno preporuci  Nacionalne strategije za uključivanje Roma, 2013.-2020. o uključivanju romske djece u predškolu od „po pet sati dnevno tijekom pedagoške godine do 2020., u trajanju od minimalno dvije godine“ (IV.A.1, Posebni cilj 2.). Platforma se također zalaže za izmjenu Zakona o predškolskome odgoju i obrazovanju (NN br.:10/1997, 107/2007, 94/2013) kako bi se specificirali i ujednačili kriteriji upisa u POO na razini RH i, tako, osigurala prednost pristupa vrtićkim programima djece s teškoćama, darovitih, izloženih siromaštvu i pripadnika nacionalnih manjina. \n\n• Dopuna je Pravilnika hitna dok se ne usvoje najavljena konkretna, sustavna i održiva rješenja za kvalitetan odgoj i obrazovanje za sve (prijedlog Okvira nacionalnog kurikuluma, t. 3.2.), koja će voditi računa o potrebi afirmativnih programa za ostvarenje punih potencijala djece i mladih iz socijalno, ekonomski, kulturološki ranjivih sredina kao i drugih posebnih skupina (t.4.). Izmijenjeni Pravilnik trebao bi stupiti na snagu prije kraja šk.god. 2015./2016.\n\n• Platforma ocjenjuje da jedino proaktivnom i angažiranom politikom na nacionalnoj i lokalnim razinama RH može doseći cilj strateškoga dokumenta EUROPA 2020, kojeg smo dionica, tj. stopu od 95% obuhvata djece POO. Trenutni zakonski okvir i njegovi provedbeni mehanizmi stavljaju RH na dno ljestvice EU zemalja u tom području sa samo 71,5% djece starije od 4 godine u nekom obliku ovog obrazovanja (EUROSTAT, 2014). Udjel romske djece iznosio je 20% prije 2015. (RECI+, 2015.), a sada se kreće, prema neslužbenim podacima, između 30 i 40 %. \n\n• Osnivanje i ciljeve Platforme podržali su Ured UNICEF-a za Hrvatsku, Mreža podrške romskoj djeci REYN-Hrvatska, Fond za romsko obrazovanje (REF) i Pravobraniteljica za djecu. U njezinu su radu sudjelovali, pored predstavnika podržavatelja, i predstavnici saborskog zastupnika V. Kajtazija, Ureda za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, te Udruge roditelja Korak po korak.","Djelomično prihvaćen","Prijedlog se djelomično prihvaća\nObrazloženje: Prijedlog se prihvaća u dijelu u kojem se ističe kontinuiranost pohađanja vrtića. U dijelu koji se odnosi na trajanje predškole upućujemo na Nacionalni kurikulum za rani i predškolski odgoj i obrazovanje."]
[63,"Miljenka Župan","PRIJEDLOG OKVIRA NACIONALNOGA KURIKULUMA,\nODGOJNO-OBRAZOVNI CIKLUSI","Vrlo dugo razmišljam o kurikularnoj reformi. Ja sam žestoki pristalica promjena u osnovnom i srednjem školstvu, žarki pristalica povratka predškolskog odgoja u sustav odgoja i obrazovanja (što sada nije slučaj, ma što mi pisali, mislili i izjavljivali i propisivali u vezi predškolskog odgoja). No, moram priznati da sam sada, nakon objavljivanja temeljnih dokumenata, prilično razočarana. Zašto sam razočarana:\nNa studiju pedagogije, tijekom 1966. - 1970.god., mi studenti pedagogije, postavljali smo prijedloge. Između ostaloga, prijedlog za trajanje studija od 4,5 godina + 1 godina stručne prakse pod vodstvom mentora. Drugi za nas važan prijedlog, bio je produljenje osnovnoškolskog obrazovanja s tadašnjih 8 na 10 godina, s tim da se prije prvog razreda doda jedna pripremna godina, da razredna nastava traje kroz 1., 2. i 3. razred, polupredmetna u 4., 5. i 6. razredu, a prava predmetna nastava u 7., 8. i 9. razredu; odgovarajući tome, predlagali smo i obrazovanje učitelja koji će moći pratiti učenike od ulaska u osnovnu u školu do njenog završetka (što podrazumijeva \"dvopredmetno\" studiranje razredne nastave s još jednim predmetom koji učitelj može voditi u 7., 8. i 9. razredu osnovne škole (naravno, uz mogućnost da učitelj doškolovanjem stekne mogućnost znanstvenog napredovanja, u znanstvena zvanja - naravno ne po cijeni od 32 000 kuna godina studija). \nOd svega toga, u reformama iz 1974., 1980., 2006. i ove sadašnje ništa se nije pojavilo niti učinilo iako se u sve te reforme krenulo s istim ciljevima - modernizacije i usklađivanja s aktualnim \"europskim školstvom\". U međuvremenu, čak i Kosovo ima devetljetku i pripremnu godinu i samo još Turska i mi imamo osnovnu školu koja za djecu počinje odmah nakon navršene šeste godine života, uz skok iz svijeta vrtića i učenja kroz igru na uvježbavanje čitanja i pisanja (što nužno zahtijeva određeni stupanj \"drila\")\nDruga primjedba odnosi se na strukturnu reformu osnovne škole, s obzirom na cikluse. Kako nismo produljili osnovnu školu, morali smo \"sabiti\" cikluse u ono što imamo (a imamo dvije godine manje nego naši susjedi). Tako drugi ciklus povezuje, i u istu grupu stavlja, učenike 3. i 5. razreda; iako je s jedne strane logično da se drugi ciklus razvija od trećeg razreda (tada počinje \"pravo učenje\", djeca imaju dovoljno razvijene temeljne vještine čitanja i pisanja, matematička znanja i interes za svoju okolinu i okoliš), pomalo je neprirodan prekid/kraj tog ciklusa nakon petog razreda. Iz psihologije je odavno poznato da se tek od 12. godine života počinje razvijati apstraktno mišljenje pa bi logičnije bilo da treći ciklus traje do kraja 6. razreda (kako traje u momentano važećem NOK-u). Tada bi 2. ciklus obuhvaćao 3. - 6. razred i tijekom tog ciklusa razvijale bi se neke važne sposobnosti i vještine, potrebne za kasniji napredak u višim ciklusima - prvenstveno vještine potrebne za razvoj (formalno) logičkog mišljenja i apstrakcije kao misaone operacije.\nNaravno da bi tada treći ciklus trebao obuhvaćati 7., 8. i 9., odnosno 10. razred/godinu osnovne škole koje mi uporno izbjegavamo uvesti, pa čak izbjegavamo o takvoj strukturi osnovne škole uopće ni razgovarati. Tako imamo sasvim \"čudno\" stanje da povećavamo zahtjeve prema sve mlađim učenicima u osnovnoj školi kako bismo izjednačili zahtjeve \"europske osnovne škole\" s onima naše osnovne škole. Pri tom uporno zatvaramo oči pred činjenicom da ta \"europska\" osnovna škola traje godinu ili dvije dulje od naše osnovne škole, pa našim srednjoškolcima u startu \"fale\" godina ili dvije školovanja - kad potraže posao \"u inozmemstvu\" ili žele studirati \"negdje vani\".\nDruga primjedba odnosi se na činjenicu da izjednačavamo u 4. i 5. ciklusu četverogodišnje i trogodišnje programe koji se bitno razlikuju po svojim ciljevima, zadaćama i predviđenim ishodima. Pogotovo su trogodišnji i četverogodišnji programi disparatni s obzirom na prerano usmjeravanje i specijalizaciju u trogodišnjim školama (djeca odabiru životno zanimanje s 14/15 godina kad su im na pameti sasvim druge stvari a ne \"životni izbori\"), i pretjeranu usmjerenost na faktografsko teorijsko \"znanje\" i \"učenje\" u četverogodišnjim školama.\nOvo se sasvim sigurno neće promijeniti samo zbog kurikularne reforme - nešto bi se moglo pokrenuti u smislu promjena u školama, programima, ishodima i kompetencijama ukoliko bi se interveniralo u obrazovanje nastavnika srednjih škola i u njihove orijentacije i viđenja ciljeva obrazovanja u školama u kojima rade. To bi se postiglo ozbiljnim doškolovanjem i dopunskim obrazovanjem postojećih nastavnika i bitnim promjenama na nastavničkim fakultetima. A o tome se niti ne govori niti je nešto takvo predloženo. Pa se pitam, kako starim alatima graditi \"nove strojeve\"? Kad sam počela raditi, mogla sam birati da radim s pedagoškim \"alatima\" iz 50-i-lijeve ili se stalno stručno usavršavati. Današnji pedagozi i drugi proefesori s fakulteta izlaze s \"alatima\" desetljeće starima. Da \"uhvate korak\" sa suvremenošću, treba im 4 - 5 godina itekako osmišljene prakse. Tu bi trebala priskočiti kurikularna reforma - s podrškom nastavnicima i učiteljima da \"uhvate korak\" s predloženim promjenama. I naravno, da uhvate korak s mogućnostima i izborima koje nudi suvremena nastavna tehnologija. Za to treba vrijeme, pa je logično da je to famozno \"europsko školstvo\" dodalo jednu godinu prije škole (da djeci produlje djetinjstvo i ne pretvaraju petogodišnjake u \"odgovorne i svjesne učenike\") i još jednu (negdje i dvije) kako ne bi 14-godišnjaci bili prisiljeni donositi odluke za cijeli život (a mi ih na to uporno tjeramo).\nLijepi pozdravi svim kolegama koji su predano i savjesno odradili kurikularnu reformu i dali jako dobr prijedloge. U potpunosti ih razumijem da nisu išli dalje od zadanog jer su dobili unaprijed zadane okvire: osam godina i \"šlus\"!\nMiljenka Župan, profesor pedagogije i fonetike","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje. \nObrazloženje: Strukturna promjena sustava odgoja i obrazovanja cilj je Strategije obrazovanja, znanosti i tehnologije koju je 2014. usvojio Hrvatski Sabor. Dionica A Cjelovite kurikularne reforme odnosi se na postojeću strukturu odgoja i obrazovanja (8+3/4). U nadolazećim dionicama predviđeno je produljenje na devetogodišnje osnovnoškolsko obrazovanje uz zadržavanje postojećeg trajanja srednjoškolskog obrazovanja (9+3/4). Određivanje odgojno-obrazovnih ciklusa omogućuje cjelovitije zahvaćanje razvoja djece i mladih osoba, uvažavajući razlike u njihovim sposobnostima i razvojnim putovima. Posebno su važni u procesu kurikularnoga planiranja i programiranja jer mogu predstavljati cjeline za određivanje odgojno-obrazovnih očekivanja i ishoda, za određivanje napretka djeteta i mlade osobe, za vrednovanje ostvarenosti očekivanja i usvojenosti ishoda i za planiranje i organizaciju odgojno-obrazovnoga procesa."]
[64,"Željan Kutleša","ODGOJNO-OBRAZOVNI CIKLUSI,\n3.5.NAČELA ORGANIZACIJE ODGOJNO-OBRAZOVNOG PROCESA","Striktno definiranim ishodima i njihovim  razinama usvojenosti postiže se upravo suprotno, ograničava se autonomija učitelja u odabiru aktivnosti i sadržaja.","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje."]
[65,"Josip Tunjić","ODGOJNO-OBRAZOVNI CIKLUSI,\n3.7.NAČELA VREDNOVANJA","Potrebno je u odgojnoj komponenti Odgojno-obrazovnog sustava maksimalno uključiti sudjelovanje roditelja. Prvenstveno mislim na odgoj u školi koji ne smije biti u suprotnosti s vrijednostima i stavovima koji djeca usvajaju doma. Inače potičemo nacionalnu shizofreniju djece, koja bi u okviru odgojno-obrazovnog sustava (pod obavezno) primala nešto što je u suprotnosti s onim vrijednostima i stavovima koji nose i usvajaju od doma. U tu svrhu potrebno je u zdravstvenom odgoju i sličnim planiranim predmetima uvrstiti nekoliko izbornih oblika odgoja, kako bi djeca i roditelji (kao najodgovorniji čimbenik u odgoju mladog čovjeka) mogli izabrati onaj svjetonazorski vid koji potiče njihov harmoničan rast i svekoliku izgradnju mladog odgovornog čovjeka. Svaki drugi predložak stvara moralnu konfuziju u glavi mladog čovjeka i sprječava ga u slobodnom izražavanju svojih uvjerenja, što je preduvjet zdravog odrastanja i ohrabrivanja kritičkog promišljanja.","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje. \nObrazloženje: Komentar se ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave, već na ostale kurikulumske dokumente, prije svega na Nacionalni kurikulum međupredmetne teme Zdravlje."]
[66,"Ana Klarić","ODGOJNO-OBRAZOVNI CIKLUSI,\n3.7.NAČELA VREDNOVANJA","\" a.Vrednovanje usvojenosti odgojno-obrazovnih očekivanja i odgojno-obrazovnih ishoda usmjereno je ne samo na procjenjivanje usvojenosti znanja već i na razvijenost vještina, stavova i drugih elemenata odgojno-obrazovnih očekivanja i ishoda.\"\n\nNa koji način će se vrednovati vještine i stavovi? Mogu li se i smiju li se stavovi uopće vrednovati? Potičemo razvoj kritičkog mišljenja, a onda govorimo o vrednovanju stavova! Što je sa stavovima oko kojih ne postoji usuglašenost u društvu? To treba izbaciti.\n\nAna Klarić, učiteljica RN","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje. \nU pojedinim kurikularnim dokumentima objašnjeni su načini i oblici vrednovanja. Jasno je da se ne vrednuje ispravnost nečijih stavova."]
[67,"Miljenka Župan","ODGOJNO-OBRAZOVNI CIKLUSI,\n3.7.NAČELA VREDNOVANJA","U ovom prijedlogu očito se \"amenovala\" praksa da se izbjegava vanjsko vrednovanje. Vanjsko je vrednovanje snažno \"oruđe\" (alat) ujednačavanja školskih sustava. Iz njega se dobiva jasna slika o stanju i situaciji školstva kao sustava kao i svake škole, pa onda i grupacija unutar školske populacije. Ne znam na koji način se misli vrednovati kretanje i snalaženje sustava sa samim sobom u okvirima zadanog kurikuluma. Iz iskustva s dosadašnjima reformama, koje su bile i bolje pripremljene od ove dvije posljednje, brzo se odustalo od \"kontrolnih mehanizama\" jer su predstavljeni i doživljavani kao kazneno/kontrolni a ne kao dio procesa (samo)vrednovanja. Tako i sada, imam dojam, vanjsko vrednovanje, jednostavna kontrola inputa i outputa nije predviđena jer bi to bila \"prisila\". Pa sve je u životu \"prisila\" - tako nas nauče hodati i govoriti, pošalju nas u školu gdje nas ocjenjuju, zašto bi mehanizam vanjskog vrednovanja (koji nije imao niti predviđene \"kazne\" i \"penale\" čak i u slučajevima evidentnog nepridržavanja zakonskih dokumenata - što s \"-3\" \"uspjehom\" na vanjskom vrednovanju u nekim školama?) bio \"opasan i nepoželjan\"? Jednostavno bismo na taj način imali uvid gdje smo, što dobro radimo a što loše. Ujedno je to jedini način da to ustanovimo, i da jednog dana ne govorimo o \"još jednoj neuspjeloj reformi\" (ili da se veselimo kako su se neki veselili jer je \"HNOS konačno propao\").\nIma još jedna teškoća koja je predstavljala i predstavljat će teškoću u provođenju Okvira. Naime, prosvjetna inspekcija i savjetnici su imali vrlo blijedi dojam i saznanja o HNOS-u. Tako se često događalo da se traži \"proizvođenje hrpe papira\" umjesto da se s učenicima radi. I sada je takav slučaj s građanskim odgojem - ima barem 5 dokumenata koje bi morao učitelj/nastavnik napraviti za svaki pojedinačni sat s uključenim temama iz područja građanskog odgoja (na primjer, tako jednostavna stvar kao što je vršnjačka pomoć u učenju - učitelj/nastavnik/razrednik bi za svaki sat koji organizira takvu pomoć sa svojim učenicima, morao ispuniti/napisati bar 5 \"papira\", uključivši i preporučenu \"iscrpnu pripremu\" - ma dajte, molim vas, pa zar materijali za učenike koje učitelj/nastavnik priprema za gotovo svaki sat nisu \"priprema za nastavu\"; šta tu trebaju papiri u kojima pišu \"odgojni, funkcionalni i obrazovni zadaci\". Stvar je vrlo jednostavna: svi zadaci, ciljevi i zadaće ZADANI SU U ZAKONSKIM DOKUMENTIMA (Zakon, Standard, Nastavni plan i program) - učitelj nema što tu određivati - on radi na realizaciji tih zadanih ciljeva, zadataka i zadaća; u pripremi se mora vidjeti KAKO on to radi. To sigurno NEĆEMO vidjeti iz \"iscrpne pripreme za nastavu\" - čitaj: pojedinačnu nastavnu jedinicu. To se očitava iz MATERIJALNE PRIPREME a to su materijali s kojima će raditi učenici. Stari \"majstori metodike i didaktike\" - nekadašnji terenski savjetnici i inspektori očitavali su učiteljsku pripremu iz onoga što su i kako radili učenici na nastavi/satu - i to bi trebalo biti jedino mjerilo rad učitelja. Kako je upravo to intencija nekih projekata (opremanje digitalnom opremom i IC tehnologijom, izrada nastavnih scenarija, zajednice učenja i sl.), ali i naše kurikularne reforme, mislim da bi konačno bilo vrijeme da se REDEFINIRA nastavnička priprema za nastavu i konačno preoblikuje iz \"papirnate\" u stilu \"ja pitam a oni odgovaraju\" u aktivnu pripremu materijala za rad učenika na nastavi. I da se o tome, svakako, obavijesti (a po potrebi i obrazuje) i savjetnike i učitelje/nastavnike. Mislim da ustrajavanjem na \"papirnatoj pripremi\" umjesto stvarnoj, materijalnoj pripremi, i inzistiranjem na \"pripremi za svaki sat/nastavnu jedinicu\" umjesto tematskih materijalnih priprema, rušimo svaku reformu, a pogotovo ovu kurikularnu, kako je zamišljena, kao metodička i didaktička reforma.\nMiljenka Župan, prof. pedagogije i fonetike","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje. \nObrazloženje: Komentar se ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave, već na ostale kurikulumske dokumente, a prije svega na Okvir za vrednovanje ishoda i iskustava učenja. U tom dokumentu jasno je objašnjen odnos unutarnjeg i vanjskog vrednovanja."]
[68,"Alen Kovačević","ODGOJNO-OBRAZOVNI CIKLUSI,\n3.7.NAČELA VREDNOVANJA","Poštovani!\n\nPrije navođenja primjedbi u vezi s temom, želim se osvrnuti na ovu stranicu te općenito na način \"komentiranja\", \"rasprave\" ili \"sudjelovanja\" građana, odnosno javnosti u vrlo važnim temama. Navodnici su tu stoga što sve ovo - ovaj način - sliči na \"kontakt obrasce\" raznih tvrtki koje zapravo NE ŽELE da ih se kontaktira. Formalno, vi ih možete kontaktirati, no umjesto da jednostavno objave broj telefona i e-mail adresu (adresu elektroničke pošte), oni stave \"kontakt obrazac\" koji je nepraktičan, sporiji, iritantan te zapravo usmjeren da obeshrabri sâm kontakt. Upravo takav je i ovaj način ovdje. Želim reći  - zadržite vi ovaj nepraktični, dosadni i komplicirani sustav registracije, traženja,\"klikanja\" (navodnici su ovdje stoga što je \"klik\" u hrvatskome jeziku rezerviran za nešto posve drugo) posvuda, gomile suhoparnih tekstova (valjda da ostave dojam \"stručnosti\") bez ikakvih smislenih sažetaka, uvećavanja smiješno malog \"defaultnog\" prozorčića i ostale stvari, koje samo malome broju ljudi ne predstavljaju problem. ALI, trebate misliti na prosječnoga građanina, u državi gdje je svega 17% visokoobrazovanih, a i to samo formalno te tko-zna-kol'ko malo onih koji se zadovoljavajuće znaju koristiti računalom. Prema tome, nikako ne biste smjeli ostati samo na ovome načinu, već na svim mogućim metodama komunikacije, tako da se svi građani, koji imaju nešto za reći, mogu uključiti u raspravu, uz naravno drastično povećanje oglašavanja i obavještavanja, koje sada zapravo ne postoji. Ovako, vi zadovoljavate samo i jedino formu, a to uopće nije smisao. Uostalom, pogledajte broj komentara. To je sramota! Tek toliko da možete reći \"da je rasprava održana\". I vi mislite da to ljudi ne shvaćaju. Razvidno je da zapravo NE ŽELITE kvalitetnu raspravu niti komentare.\n\nGlede teme, slažem se s motrištem udruge GROZD te vam navodim osnovne primjedbe:\n\n- cijela kurikularna reforma nije napravljena temeljem analize stanja u obrazovanju\n- eksperimentalnu provedbu treba odgoditi dok se ne uvaže rezultati stručne rasprave\n- ekspertnu radnu skupinu treba proširiti stručnjacima drugih struka i svjetonazora (pristranost sadašnje skupine i sukob interesa)\n- preveliki je broj preopširnih dokumenata kojih bi se nastavnici istodobno trebali držati\n- predmetni kurikuli ne navode teme i ključne pojmove, već samo opisne odgojno-obrazovne ishode koji se mogu različito tumačiti\n- prevelika autonomija u izboru sadržaja dana nastavnicima i školama rezultirala bi velikim razlikama u znanju i osposobljenosti učenika\n- u međupredmetnim temama nisu razlučeni obavezni od neobaveznih sadržaja te bi obvezni sadržaji (pod redovnim predmetima i satom razrednika) smjeli biti samo oni oko kojih postoji konsenzus i struke i javnosti, dok za izborne sadržaje (izvannastavne i izvanškolske) treba zatražiti informiranu pisanu suglasnost roditelja\n- treba izraditi kurikul sata razrednika\n- ne spominje se suradnja s roditeljima, nema pluralnosti u izboru odgojnih programa (npr. u međupredmetnoj temi Zdravlje se u temama spolnosti nameće tehnicističko-liberalni pristup koji je neprihvatljiv vrlo velikom broju roditelja)\n- trećina međupredmetne teme Građanski odgoj prepuštena je civilnim udrugama (!), dok je paralelno u tijeku kampanja za ulazak tridesetak bogato financiranih lijevo-liberalnih udruga u škole; programe civilnih udruga bi učenici i roditelji trebali moći slobodno odabirati\n- treba obvezatno uključiti sljedeće vrijednosti: domoljublje (hrvatski nacionalni identitet), etičnost i moralnost te vrijednost obitelji\n- sedam ponuđenih međupredmetnih tema treba svesti na dvije: Zdravlje i Građanski odgoj, uz poštivanje gore navedenih mehanizama koji bi osigurali raznolikost sadržaja, ali i pluralnost (izbornost) sadržaja koji nisu definirani kao obvezatni\n- prijedlozi o produljenju nastavne godine za dva tjedna, o devetogodišnjem školovanju, o izbornosti predmeta u srednjoj školi i o opisnom ocjenjivanju nisu utemeljeni na analizi postojećeg stanja, potreba i mogućnosti u obrazovanju i u društvu.\n\nZa kraj, općenita primjedba  - učenike osnovnih škola treba rasteretiti hrpetine nepotrebnih podataka tijekom školovanja, jer rezultat sadašnjega načina je da nam učenici, u prosjeku, zapravo sve manje i manje znaju. O svemu! Time nam raste broj ljudi među stanovništvom čije znanje je ispod svake normalne razine. Osim, ako vam to nije cilj...\n\nS poštovanjem,\n\nAlen Kovačević, dipl.oec.","Primljeno na znanje","Prijedlog je primljen na znanje. \nObrazloženje: Komentar se ne odnosi na dokument koji je predmetom javne rasprave, već na ostale kurikulumske dokumente."]