{"text_format":"2","workbook":"xls","n_sheets":1,"sheets":["EConReport"],"not_rendered":{"charts":0,"images":0,"macros":0,"external_links":0,"defined_names":0,"comments":0,"pivot_tables":0},"unopened":[],"bounds":{"document_bytes":16777216,"sheet_cells":100000,"run_cost":"one","rows_first":2000,"rows_last":500,"rows_between":2000,"halvings":0,"cell_chars":16384,"cell_head_chars":4096},"cells_cut":0,"cells_raw":0,"read":"whole","date_system":"1900","formulas":"cached_only"}

{"sheet":"EConReport","index":0,"n_rows":101,"n_cols":6,"rows_kept":101,"cut":false,"hidden":false,"merged":[[0,0,0,5]],"flags":["formulas_cached_only"]}
["Izvješće o provedenom savjetovanju - Nacrt prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o međunarodnoj i privremenoj zaštiti i Obrazac iskaza o procjeni učinaka propisa"]
[]
["Redni broj","Korisnik","Isječak","Komentar","Status odgovora\n","Odgovor"]
[1,"IDEMO - INSTITUT ZA DEMOKRACIJU","N A C R T PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I  PRIVREMENOJ ZAŠTITI","Opći komentari na članke zakona koji nisu obuhvaćeni ovim nacrtom, a dio su ZMPZ: \nPredloženi novi tekst čl. 6:\n(1) Zabranjeno je prisilno udaljiti, odbiti ulazak, izručiti ili na bilo koji način vratiti državljanina treće zemlje ili osobu bez državljanstva na područje pod jurisdikcijom druge države u kojoj bi njegov ili njezin život ili sloboda bili ugroženi zbog rase, vjere, nacionalnosti, pripadnosti određenoj društvenoj skupini ili političkog mišljenja, ili u kojoj postoji stvaran rizik mučenja ili drugog oblika okrutnog, nečovječnog ili ponižavajućeg postupanja ili kažnjavanja.\n(2) Zabrana iz stavka 1. ovoga članka odnosi se i na odbijanje pristupa teritoriju, vraćanje s granice, tranzitne zone, zadržavanje na plovilima pod hrvatskom zastavom te na sve oblike suradnje s drugim državama ili međunarodnim organizacijama u kojima Republika Hrvatska sudjeluje u odlučivanju o udaljenju ili vraćanju osobe.\n(3) Ni u kojem slučaju nije dopušteno udaljenje, izručenje ili vraćanje osobe ako postoji stvaran rizik mučenja ili drugog oblika okrutnog, nečovječnog ili ponižavajućeg postupanja ili kažnjavanja.\nPredloženi novi tekst čl. 7:\n(1) Podnošenje zahtjeva za međunarodnu zaštitu odgađa izvršenje odluke o predaji ili izručenju do donošenja konačne odluke o zahtjevu, osim ako je zahtjev očito zlouporaban.\ni ne sadrži nikakve navode koji bi mogli ukazivati na postojanje rizika iz članka 6. ovoga Zakona.\n(2) Prije svake predaje ili izručenja, uključujući predaju na temelju europskog uhidbenog naloga, nadležno tijelo dužno je provesti pojedinačnu procjenu rizika u skladu s člankom 6., uz mogućnost podnošenja tužbe s odgodnim učinkom protiv odluke o predaji ili izručenju.\n(3) Predaja ili izručenje nije dopušteno ako postoji stvaran rizik da će osoba u državi koja traži predaju ili u državi konačnog odredišta biti izložena progonu, mučenju ili drugom obliku okrutnog, nečovječnog ili ponižavajućeg postupanja ili kažnjavanja.\n\nPredloženi novi tekst čl. 8:\n(1) Tražitelji međunarodne zaštite koji su došli izravno ili nakon kratkotrajnog boravka u drugoj državi u kojoj nisu imali mogućnost zatražiti djelotvornu međunarodnu zaštitu, a bez odgode ili u razumnom roku, uzimajući u obzir okolnosti pojedinog slučaja, izraze namjeru podnošenja zahtjeva i opravdaju razloge nezakonitog ulaska ili boravka, ne kaznit će se samo zbog nezakonitog ulaska ili boravka.\n(2) Pod razumnim rokom iz stavka 1. osobito se podrazumijeva razdoblje u kojem osoba zbog zdravstvenog stanja, psihičke traume, neinformiranosti, maloljetnosti ili drugih posebnih okolnosti objektivno nije bila u mogućnosti ranije izraziti namjeru.\n(3) Nezakoniti ulazak ili boravak, kao ni zakašnjelo izražavanje namjere, ne smiju se sami po sebi smatrati razlogom za primjenu ubrzanog ili graničnog postupka niti za negativnu ocjenu vjerodostojnosti.","Nije prihvaćen","Prijedlog se ne prihvaća jer se odnosi na izmjenu odredbi koje nisu predmet ovih izmjena i dopuna Zakona, a predložene izmjene nisu povezane s provedbom niti usklađivanjem s pravom Europske unije koje su osnova za donošenje ovog zakona. Isto je predmet Zakona o strancima, a što se tiče zabrane vraćanja naglašavamo kako se načelo non-refoulment primjenjuje horizontalno kroz oba zakona."]
[2,"ŠIME VALIDŽIĆ","N A C R T PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I  PRIVREMENOJ ZAŠTITI,\nI.USTAVNA OSNOVA ZA DONOŠENJE ZAKONA","Treba puno oštrije kažnjavati bilo kakvo nasilje ili poticanje na nasilje koje je usmjereno protiv stranaca.\n\nNa poslu od kolega pa i nadređenih često slušam mržnju protiv stranaca pa čak i zagovaranje nasilja ili priželjkivanja da se dogodi neko zlo (na primjer, nesreća na radu ili urušavanje zgrade) strancima. Radim u tvrtci koja je u državniom vlasništvu a neki od tih kolega sebe smatraju uglednim građanima i imaju plaće od 2.000 eura do 4.000 eura.\n\nNeprihvatljivu je da su Hrvati netolerantni prema useljavanju Azijata ili Afrikanaca u Hrvatsku ali nemaju ništa protiv toga da milijuna Hrvati i stotine milijuna Europljanja žive u zemljama koje su nastale kao rezultat genocida koji su bijelci počinili protiv američkih i australskih domorodačkih naroda.\n\nKao povratnik iz Australije sam na poslu doživio omalovažavanje i, nakon što mi je ukinuto dotadašnje radno mjesto, ponuđeno mi je drugo radno mjesto ali nisam prošao ispit jer je na njemu bilo pitanja iz gradiva koje nije bilo na predavanjima. Žalba mi nije prihvaćena pa mi je ponuđeno radno mjesto s plaćom koja je 30% niža od dotadašnje. Otišao sam kod nekoliko odvjetnika i ispada da ne mogu poduzeti ništa da ostvarim pravdu.\n \nNe treba vraćati tražitelje azila čim prođe opasnost u njihovoj domicilnoj državi jer se ni iseljeni Hrvati nisu vraćali u Hrvatsku nakon što je prošao rat.","Primljeno na znanje","Primljen na znanje"]
[3,"TOMISLAV FILJAK","N A C R T PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I  PRIVREMENOJ ZAŠTITI,\nII.OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE UREĐUJU ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI","Stručnjaci koji pišu ove propise su naravno upućeni u sve tajne EU direktiva i u skrivene tajne ovog i ovakvih zakona i podzakonskih propisa, u rupe u tim propisima, a znaju dosta i o tomu kako to u životu stvarno izgleda. Zato svaki svoj prijedlog mogu obraniti nekim tumačenjem kako je riječ o ''preuzimanju EU propisa'', ''preuzetim obvezama'' i sl. No, kad čovjek pogleda ovdje napisana obrazloženja stječe dojam kao da predlagači ne čitaju što sami pišu u drugim MUPovim dokumentima, ne gledaju vijesti kako nam izgleda granica i ne prate što se u ovom području u svijetu događa. Bar pokušaj uspostave balansa s realnošću bi sigurno otklonio ocjenu ''Nema negativnih učinaka''.\nCijeli ovaj prijedlog izgleda kao da je pisan u duhu politike Angele Merkel i to naravno prije nego je otkrila kako je multikulturalizam mrtav, iz vremena ''mi to možemo''. Gledajući vijesti stječe se dojam da brojne EU države ne čitaju EU direktive kao naši predlagači. Dobar sažetak međunarodnih trendova u ovom području prikazan je u emisiji Agenda svijet od 28. studenoga 2025. na HRT-u, a iz koje uvodne rečenice glase: ''Diljem zapada u zemljama koje su godinama pa i desetljećima bile odredište ilegalnih imigranata (čak se ni ne koristi neutralan pojam ''migrant'', a ni azilant) posljednjih se mjeseci mijenja odnos, ali još važnije i pravni okvir te metode za sprečavanje njihova ulaska. SAD, Velika Britanija, Njemačka zatvaraju granice, postrožuju uvjete za ostanak te olakšavaju vraćanje doseljenika bez riješenog statusa. Repatrijacija je riječ koja se donedavno u Europi nije koristila, a sada je dio rječnika vladajućih struktura. Kako su ilegalni imigranti postali ključno unutarnje političko pitanje i kakva je sada situacija na granicama Europe i SAD-a. Razgovaramo sa stručnjakom za migracije s Instituta za sigurnosne politike Filipom Dragovićem. Dobrodošli. Dobro hvala. Dobro večer Vama i Vašim gledateljima. Evo za početak nešto više o ovome što sam sad najavio. Pogledajmo u prilogu kolegice Tamare Marković. Riskirajući život malim čamcima svakog dana prelaze La Manche. U Velikoj Britaniji migrante će uskoro dočekati dosad najstroža politika azila. Laburistička vlada predlaže da se stalni boravak umjesto nakon pet dodjeljuje nakon 20 godina. Po novome izbjeglički status redovito bi bio i provjeravan. To znači da kada je matična zemlja ocjenjena sigurnom moguća je deportacija. Za podmirivanje troškova smještaja tražiteljima azila može se oduzeti i nakit. Nova pravila odnosila bi se samo na one koji tek stižu na otok. Ovo će biti najopsežnija promjena britanske politike azila od drugog svjetskog rata. Kritičari kažu da laburisti ovim potezom žele zaustaviti sve veću popularnost konzervativne desnice. Naime stranka Reform UK u anketama vodi s gotovo dvostrukom razlikom. Rješenje koje London sada uvodi ipak nije došlo s desnice. Ideja je potekla iz Danske i to s lijevog političkog spektra. Danski pristup migracijama jedan je od najstrožih u Europi. Kritiziraju ga udruge za ljudska prava. Srž Danskog modela je odvraćanje ilegalnih migranata. Smanjene su državne beneficije, a proces dobivanja azila dug je i neizvjestan. Pravni put do statusa stalnog boravka u Danskoj traje najmanje osam godina. Europska unija prošle je godine eksperimentirala s centrima za migrante u trećim zemljama. U listopadu 2024. otvoreni su talijanski migrantski centri u Albaniji. Danas zjape prazni nakon što se sud u Italiji nije složio s popisom takozvanih sigurnih zemalja. Talijanska vlada i dalje inzistira na slanju tražitelja azila u Albaniju. U Njemačkoj vladajuća koalicija želi smanjiti ilegalne migracije, ali i potaknuti legalno doseljavanje i rast radne snage. Zato je početkom mjeseca osnovana agencija Work and Stay. S druge strane afganistanskim izbjeglicama koji žele doći iz Pakistana u Njemačku nudi se novac da to ne učine. S one strane Atlantika oštra protuimigranska politika Donalda Trumpa čini se pokazuje rezultate. Statistike američke carine pokazuju da je broj uhićenih migranata koji pokušavaju ući u SAD pao za 90%. Najniža je to razina od 1970. Zbog toga je koridor San Diego - Tijuana doživio transformaciju. Navodno su prazna i skloništa s meksičke strane. U zemljama Latinske Amerike migracije su postale nepredvidive višesmjerne i sve teže za obuzdavanje. Raseljene osobe uglavnom dolaze iz Venezuele, Haitija, Nikaragve i Kube. Snimke racija koje kruže internetom izazvale su ogorčenje dijela javnosti. ICE će za nadzor migranata možda angažirati i privatne istražitelje za 180 milijardi dolara. Trumpovi pristaše brane poteze. Kažu da predsjednik ispunjava svoje najvažnije predizborno obećanje.\n\nNaravno, u EU je azil odavno postao način useljavanja, pri čemu zemlja domaćin ne bira useljenike, već oni nju. To je išlo glatko dok u niz zemalja broj azilanata nije izazvao očite ogromne napetosti i azil klizi ponovno ka svojoj biti, a ovi prijedlozi daju dojam kako Hrvatska kasni u fazi i sada uvodi odredbe po kojima azil pretvara u oblik legaliziranja i zadržavanja ilegalnih useljenika i čak pružanja i plaćanja usluga kakvima se državljani RH ne mogu nadati i uz prava u koja se izgleda ulaže očito razmjerno više no u prava državljana RH.\n\nJavno dostupni podatci jasno stvaraju sliku kako u Hrvatsku ''azilanti'' dolaze na dva glavna načina:\n- Kao strani radnici, putem sustava neselektivnog, neograničenog uvoza stranih radnika preko hrvatskog MUP-a (uz ''Nacrt prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o strancima'' je navedeno: ''Policijske uprave odnosno policijske postaje u roku propisnom za izdavanje dozvole za boravak i rad od 15 dana objektivno ne mogu izvršiti sve potrebne provjere u cilju izdavanja dozvola za boravak i rad samo onim poslodavcima koji uredno posluju u Republici Hrvatskoj, zapošljavaju domaće radnike te doprinose gospodarskom razvitku. Uzimajući u obzir pristupanje Republike Hrvatske schengenskom prostoru, u postupku odobrenja dozvola za boravak i rad potrebno je spriječiti zlouporabu navedenog postupka, prije svega državljana određenih država koje predstavljaju migracijski rizik, kao i krijumčara ili fiktivnih poslodavaca kojima za cilj nije obavljanje gospodarske djelatnosti u Republici Hrvatskoj, nego je glavna svrha njihovog osnivanja ili djelovanja olakšavanje ulaska državljana trećih zemalja na teritorij Europske unije, bez stvarne želje ili potrebe za radom u Republici Hrvatskoj…'')\n- Dolaze kao turisti u Srbiju i BiH, a zatim preko krijumčarskih lanaca uz znatni trošak ulaze u RH, odnosno EU (načelnik Uprave za granicu MUP-a u emisiji HR1 U mreži prvog od 12.XII.2025.: ''… Dakle rekli ste ljudi mogu doći tamo kao turisti i onda na ovakve načine zapravo prelaze granicu? Da, to je najveći problem, dakle oni dođu bez ikakve kontrole na sarajevski ili beogradsku zračnu luku, aerodrom i uđu pod krinkom turizma i već na samom aerodromu ih preuzimaju u masu slučaja, dakle organizirane grupe tri ili četiri koji ih onda voze do pogodnog mjesta na hrvatskoj granici,…'')\nDakle, ovdje u ogromnom broju nije riječ o osobama koje trebaju, pa čak ni ne traže azil, (načelnik Uprave za granicu MUP-a u emisiji HR1 U mreži prvog od 12.XII.2025.: ''Mi smo ove godine imali 12.300 tražitelji azila, od kojih su samo 1.100 došli do trenutka predaje zahtjeva. Svi ovi ostali su međuvremenu pobjegli negdje drugo. Koristi se institut traženja azila za odlazak u neke druge zemlje i za druge ciljeve.'') nego kao turisti doputuju u susjedstvo i zatim produžuju u EU, a kad ih uhvati hrvatska policije (kasnije u EU bilo koja druga) zlorabe i u biti ismijavaju sustav azila.\n\nNaravno, moguće je reći kako je ovo samo administrativno usklađivanje s EU propisima, no ti propisi očito jesu svojevrsna obveza, ali su nezavršeni. Npr. K.Ressler, eurozastupnik u emisiji HR1 U mreži prvog od 12.XII.2025.: ''Ono o čemu se najviše razgovaralo i sada na sastanku ministara unutarnjih poslova, ali isto tako i unutar Europskog parlamenta je dodatak tom migracijskom paktu, a riječ je o uredbi o povratcima ili o tim novim europskim pravilima koje bi trebali zaokružiti tu veliku prazninu koja trenutno postoji. A to je da, kao što sam rekao, samo jedna petina osoba koji nemaju prava biti u EU se zaista i vrati. To dovodi do potpunog besmisla cijeli sustav migracije i azila na razini EU i to je taj dio puzla koji je vrlo važno također složiti.'' Ima li smisla uvoditi sustav koji nije završen?\n\nIstodobno, predložene izmjene polaze od pretpostavke kako svi potencijalni azilanti žele ostati u Hrvatskoj i svi su poželjni, te se uvode široke ''integracijske'' mjere, premda nije riječ o zakonu koji uređuje useljavanje nego o zakonu o ''.. o međunarodnoj i privremenoj zaštiti …'' Azil je, koliko razumijem, pravo osobe na zaštitu u drugoj državi zbog progona u domovini, odnosno oblik pružanja privremene zaštite i boravka dok se u domovini azilanta ne steknu okolnosti za povratak. Stoga je propisivanje nekakvih ''integracijskih sporazuma'' suprotno naravi azila, jer se osobu u potrebi zaštite ucjenjuje ''integracijom'', a i inače silno nastojanje na integriranju azilanata se, kao što nam zapadnoeuropski primjeri pokazuju, na koncu uvijek izjalovi. Kako ustvari ni MUP ne vjeruje u neku uspješnu integraciju govori izjava ministra unutarnjih poslova g. Božinovića na primanju povodom Božića po Julijanskom kalendaru (Jutarnji list 6. siječnja 2024.: https://www.jutarnji.hr/vijesti/hrvatska/bozinov\nic-o-teskoj-nesreci-na-a1-na-ovo-upozoravamo-niz\n-godina-preslo-je-u-ruke-kriminala-15412517):\n“Kad pitate o problemu krijumčarenja, to je jedno od pitanja koje i Ministarstvo i ja osobno u posljednje vrijeme gotovo svakodnevno komuniciramo. To je trend na koji upozoravamo niz godina da je pitanje nezakonitih migracija u velikoj mjeri prešlo u ruke kriminala, i to organiziranog kojeg više ne bih tumačio kao popratnu pojavu migrantske krize, nego kao posebnu vrstu organiziranog kriminala u kojem se okreću veliki novci.”\n“Vlada je krajem prošle godine izašla sa strategijom demografske revitalizacije gdje ima segment o integraciji migracija u Hrvatskoj i iz toga će proizaći niz radnih dokumenata. Ovakvih iskustava u prošlosti nismo imali, no to nije obrazac koji treba slijediti jer praktički nijedna država u Europi nije, po meni, napravila sve što je mogla da bi integracija stranaca postigla standard koji bi slijedili. Sigurno ćemo zajedničkim radom više resora naći neko rješenje koje će morati biti skrojeno prema hrvatskoj stvarnosti. Svi ljudi koji dolaze u Hrvatsku, sve te dozvole su privremenog karaktera pa ne znače trajan boravak u Hrvatskoj.”\n\nIz navedenog držim kako se kao problemi ovog Zakona mogu istaknuti:\n1. Neusklađenost prijedloga Zakona s međunarodnim trendovima javnih politika (EU, Europa, SAD)\nUvode se značajno restriktivnije, sigurnosno orijentirane i odvraćajuće politike prema neregularnim migracijama.\nPrijedlog hrvatskog Zakona NIJE usklađen s tim smjerom.\nUmjesto postroživanja, uključuje daljnje administrativno i financijsko opterećenje RH, širenje prava i integracijskih obveza prema osobama za koje je u velikoj većini slučajeva očito da ne ispunjavaju uvjete međunarodne zaštite.\nPrijedlog izmjene:\nZakon treba uskladiti sa smjerom EU politika, osobito u dijelu\n• bržeg postupanja i identifikacije zlouporaba,\n• jačanja povrataka i repatrijacije.\n2. Zlouporaba azilnog sustava i ulazak tzv. „azilanata“ kao turista u Srbiju i BiH\nDakle, kao što potvrđuju predstavnici MUPa, institut azila se masovno zloupotrebljava kako bi se ušlo u EU i nestalo unutar prostora Schengena.\nPrijedlog izmjene:\nU Zakon uvesti:\n• mogućnost odbijanja zahtjeva kao očito neosnovanog za osobe koje su došle iz trećih sigurnih zemalja kao turisti;\n• obvezu usklađivanja s tranzitnim državama (Srbija i BiH) da preuzmu dio odgovornosti;\n• ubrzani postupak za sve koji ne podnesu zahtjev odmah pri ulasku već budu zatečeni u krijumčarenju.\n3. EU migracijski pakt – pomanjkanje mehanizama povratka (return policy)\nKako je istaknuo eurozastupnik Karlo Ressler, samo jedna petina osoba bez prava na boravak bude vraćena, a bez učinkovitog povratnog mehanizma – čitav sustav azila gubi smisao.\nPrijedlog izmjene:\n– Ne uvoditi ove izmjene dok se Eu politika u tom području ne zaokruži.\n4. Pitanje “privremenosti” statusa i proturječnost s integracijskim mjerama\nNaziv Zakona navodi da je riječ o međunarodnoj i privremenoj zaštiti, no zakon istodobno uvodi širok spektar integracijskih prava i dugoročnih obveza koje su tipične za trajni boravak.\nU praksi se time briše razlika između:\n• privremene zaštite, koja je po definiciji ograničena,\n• trajne integracije, koja je duboka i financijski opterećujuća.\nPrijedlog izmjene:\n– Jasno odvojiti privremenu zaštitu od bilo kakvih dugoročnih integracijskih obveza.\n– Uvesti periodičnu reviziju statusa.\n– Uskladiti zakon s trendovima u drugim EU i zapadnim državama.\n5. Jezična politika: preširoke obveze i visoki troškovi za RH\nZakon na 45 mjesta spominje ''jezik'' i uvodi obveze uporabe i financiranja korištenja različitih stranih jezika prema potrebama stranaca, bez ikakvog ograničenja broja i vrste jezika.\nTo je:\n• financijski opterećujuće,\n• administrativno teško provedivo,\n• dvojbeno iz kuta nacionalne jezične politike,\nPrijedlog izmjene:\n– Tražiti od nacionalno relevantnih ustanova (HAZU, Matica hrvatska, druga nadležna ministarstva poput onih za kulturu, demografiju…) očitovanje o ovakvoj jezičnoj politici.\n– Sukladno praksi u svim drugim postupcima, trošak specifičnih prijevoda snosi podnositelj zahtjeva, osim u iznimnim slučajevima (ranjive skupine). U nuždi učiniti prihvatljivim strojne prijevode.\n6. Učinci na sigurnost\nMasovna zlouporaba azila onemogućava sigurnosno praćenje osoba koje nakon registracije odlaze nekontrolirano prema drugim državama.\nPrijedlog izmjene:\n– Uskladiti sustav nadzora s EU standardima.\n7. Potreba izmjene koncepta integracijskog sporazuma\nIntegracijski sporazum ima smisla samo za osobe s realnom perspektivom trajnog ostanka, a ne za privremene korisnike zaštite ili za one koji će gotovo sigurno prijeći u druge države. \nPrijedlog izmjene:\nKoncept privremene zaštite proturječi dugoročnim integracijskim mjerama te s tim u skladu razmotriti opravdanost uvođenja takvih obveza azilantima te tražiti očitovanje ministarstva nadležnog za demografiju.\n\nUkratko, glavne primjedbe na ovaj prijedlog su:\n– Prijedlog Zakona nije usklađen s aktualnim međunarodnim trendovima koji idu prema jačanju povrataka, reviziji statusa, odvraćanju i smanjenju zlouporaba.\n– Zlouporaba sustava azila je sustavna (12.300 registracija, 1.100 zahtjeva), a predložene izmjene ne smanjuju nego povećavaju opterećenje RH.\n– U Zakonu nedostaju mehanizmi povratka i repatrijacije, iako su ključni za EU (Ressler: vraća se samo 1/5).\n– Koncept privremene zaštite proturječi dugoročnim integracijskim mjerama.\n– Jezične obveze za državna tijela su financijski i administrativno iznimno opterećujuće, a iz kuta nacionalne jezične politike dvojbene.\n– Obrazac procjene učinaka propisa nema realne troškovne procjene.\n– Nedostaju sigurnosni mehanizmi i nadzor tijekom postupka.\n– Integracijski sporazum treba biti rezerviran za osobe s realnom mogućnošću trajnog ostanka.","Primljeno na znanje","Primljen na znanje"]
[4,"TOMISLAV FILJAK","II.OCJENA STANJA I OSNOVNA PITANJA KOJA SE UREĐUJU ZAKONOM TE POSLJEDICE KOJE ĆE DONOŠENJEM ZAKONA PROISTEĆI,\n2.Osnovna pitanja koja se uređuju Zakonom","Citiram:\nIzvor: https://www.vecernji.hr/vijesti/rijetki-slucaj-g\nube-u-splitu-hzjz-prati-situaciju-1915969\nU Hrvatskoj potvrđen slučaj gube: 'Stvar je pod kontrolom'\n''...U Hrvatskoj je potvrđen izolirani slučaj gube, i to u Splitu. Informacija do nedavno nije bila službeno objavljena. Prije desetak dana u splitskoj epidemiologiji javio se pacijent sa simptomima ove rijetke bolesti. Voditelj Službe za epidemiologiju HZJZ-a Bernard Kaić izjavio je: \"O tome se nije ništa pričalo i pisalo, zato što je otkriven. Čovjek se liječi, njegovi bliski kontakti su dobili terapiju, postekspozijsku, oni čak nisu ni zaraženi. Daje se profilaksa i prate se, i stvar je pod kontrolom.\" Iz Ministarstva zdravstva navode da je riječ o stranom radniku iz Nepala koji već dvije godine živi u Hrvatskoj s obitelji, obavještava RTL Danas. ...''\n''...HZJZ potiče regulaciju kojom bi se od stranih radnika tražilo dokazivanje cijepljenosti. Kaić pojašnjava: \"Riječ je o nekim od onih osnovnih cjepiva koja su važna za kolektiv i imunitet da se spriječi širenje bolesti među stanovništvom, da im se da ako im nedostaje. I to je sada, kaže, u postupku donošenja.\"\nDodaje i da bi se uz cijepljenja trebali uvesti i pregledi na neke rijetke bolesti kako bi se spriječilo njihovo širenje: \"Ne samo za cijepljenja, već da se uvedu i pregledi na neke bolesti kojih kod nas nema, a kako bi se otkrile na vrijeme i zaustavilo njihovo širenje.\"\n\nNe treba raditi od muhe slona, ali ne bi li MUP trebao prihvatiti poticaje HZJZ, ne samo za strane radnike, već i za skupinu na koju se odnosi ovaj Zakon, a koja je moguće i rizičnija.","Nije prihvaćen","Primjedba se odnosi na medijske napise. Zdravstvena zaštita tražitelja međunarodne zaštite je regulirana važećim zakonskim i podzakonskim aktima. Ove izmjene i dopune Zakona su učinjene samo s ciljem usklađivanja s pravom EU koji propisuju i pravo na usluge rehabilitacije."]
[5,"HRVATSKI PRAVNI CENTAR","N A C R T PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I  PRIVREMENOJ ZAŠTITI,\nPRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM","Iako su uredbe EU izravno primjenjive u državama članicama, predlagatelj kroz predložene izmjene Zakona o međunarodnoj i privremenoj zaštiti (ZMPZ) prenosi pojedine dijelove uredbi, dok druge dijelove uopće ne prenosi, a dodatno i ponegdje briše dosadašnje odredbe ZMPZ-a bez jasnog obrazloženja kriterija prema kojima se određuje što se ugrađuje, a što ne u nacionalno zakonodavstvo. Ovakav pristup mogao bi dovesti do značajnih problema u praksi i provedbi zakona, te otvara niz pitanja s aspekta pravne sigurnosti, transparentnosti i predvidljivosti primjene propisa.\nU praksi, tijela koja provode postupak međunarodne zaštite ili tijela koja na neki drugi način sudjeluju u postupku, kao i pružatelji pravne pomoći, sudovi te organizacije civilnog društva, morat će istovremeno primjenjivati nacionalni zakon i više uredbi koje zajedno čine vrlo kompleksan normativni paket. Ako se ZMPZ-om dijelovi uredbi preuzimaju parcijalno, bez sustavne logike ili jasne metodologije, otežava se usklađena i dosljedna primjena. Time se povećava rizik različitog tumačenja, neujednačene prakse i mogućih povreda prava tražitelja međunarodne zaštite i osoba pod međunarodnom zaštitom.\nOvo nije problematično samo u odnosu na aktere koji nisu direktno uključeni u primjerice postupak odobrenja međunarodne zaštite (pa stoga možda manje poznaju relevantno EU zakonodavstvo), već se, s obzirom na dobro poznate izazove u nacionalnom sustavu azila (nedovoljan broj službenika koji odlučuju o zahtjevima za međunarodnu zaštitu, velika fluktuacija službenika i ograničeno iskustvo novih službenika) izravno reflektira upravo i na one službenike  koji sudjeluju u postupku odobrenja međunarodne zaštite.  Stoga se postavlja pitanje kako će službenici u praksi jasno razlikovati koje su odredbe uredbi (i zašto) prenesene u nacionalno zakonodavstvo, a koje se izravno primjenjuju. Ovakva normativna rascjepkanost dodatno otežava primjenu relevantnog zakonodavstva (nacionalnog i EU), osobito u situacijama koje se uočavaju u nacrtu prijedloga ZMPZ-a gdje se čak i dio iste odredbe Uredbe u jednom dijelu preuzima u ZMPZ, dok se drugi dio iste odredbe bez ikakvog obrazloženja izostavlja. Takvo selektivno i neobrazloženo prenošenje odredbi uredbe stvara pravnu nesigurnost, dovodi do različite i pogrešne primjene zakonodavstva među službenicima te otežava dosljedno i pravilno postupanje tijela koja provode postupak međunarodne zaštite ili u njemu sudjeluju.\nS obzirom na to da je svrha reforme kroz Pakt o migracijama i azilu i onda i nacrta prijedloga ZMPZ-a jednako postupanje, povećanje jasnoće i učinkovitosti sustava, uz visoku razinu zaštite prava osoba koje traže ili uživaju zaštitu, predlaže se izbjegavanje fragmentiranog normiranja koje zahtijeva od praktičara istovremeno korištenje deset različitih akata bez jasne strukture ili jasnog i preciznog upućivanja u ZMPZ-u na odgovarajuće članke odgovarajućih uredbi.\nSmatramo da bi zbog pravilne primjene ZMPZ-a i relevantnih akata iz Pakta o migracijama o azilu, svugdje gdje su u ZMPZ-u brisane odredbe iz dosadašnjeg ZMPZ-a ili gdje se podrazumijeva izravna primjenjivost određenih članaka relevantnih uredbi, zbog jasnoće u primjeni ZMPZ-a (u kombinaciji s izravno primjenjivim uredbama) bilo uputno barem minimalno uputiti na odgovarajuće članke relevantnih uredbi.\nU protivnom, postoji realna opasnost da će se primjena propisa dodatno zakomplicirati te da svrha predloženih izmjena neće biti postignuta.","Primljeno na znanje","Predmetnim izmjenama i dopunama pristupilo se radi usklađivanja s pravom EU. Obzirom da su uredbe izravno primjenjive, iz važećeg Zakona su brisane pojedine odredbe radi izbjegavanja dvostrukog normiranja, a s druge strane, pojedine odredbe u Zakonu o izmjenama i dopunama samo upućuju na konkretni članak pojedine uredbe kako bi se svi koji primjenjuju ovaj zakon lakše snalazili u većem broju Uredbi koje reguliraju pojedinu materiju. Slažemo se s Vašim mišljenjem da je ovo vrlo kompleksan normativni paket kojeg će svi koji ga koriste morati proučiti, a stoga smo smatrali da će ZID ZMPZ biti koristan putokaz u tu svrhu. Smatramo da ovakvo upućivanje na relevantnu odredbu Uredbe neće stvarati pravnu nesigurnost, nego će krajnjem adresatu biti jasno koju odredbu pojedine uredbe treba primijeniti."]
[6,"PUČKI PRAVOBRANITELJ","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 4.","Člankom 4. Nacrta prijedloga briše se dosadašnja točka 14. članka 4. Zakona o međunarodnoj i privremenoj zaštiti, kojom su bile navedene ranjive skupine. Nadalje, člankom 10. Nacrta prijedloga mijenja se članak 15. stavak 1. ZMPZ-a na način da se posebna prihvatna i postupovna jamstva povezuju s osobnim okolnostima tražitelja, uključujući dob, spol, spolno opredjeljenje, rodni identitet, invalidnost, teške bolesti, mentalno zdravlje, posljedice mučenja ili drugih oblika nasilja, žrtve trgovanja ljudima te samohrane roditelje s maloljetnom djecom. \n\nČlanak 24. Direktive (EU) 2024/1346 međutim navodi kategorije tražitelja za koje je vjerojatnije da će imati posebne potrebe u pogledu prihvata, uključujući maloljetnike, maloljetnike bez pratnje, osobe s invaliditetom, starije osobe, trudnice, LGBTI osobe, samohrane roditelje s maloljetnom djecom, žrtve trgovanja ljudima, teško bolesne osobe, osobe s duševnim poremećajima te žrtve mučenja, silovanja i drugih teških oblika nasilja. \n\nU skladu s člankom 20. Uredbe (EU) 2024/1348 i člankom 25. Direktive (EU) 2024/1346, identifikacija osoba s posebnim potrebama temelji se na vidljivim znakovima, izjavama ili ponašanju tražitelja, što zahtijeva jasno propisane postupke te osiguranje adekvatno osposobljenog i stručnog osoblja za njihovu provedbu. \n\nIako direktive, za razliku od uredbi, državama članicama omogućavaju veću slobodu, odnosno utvrđuju cilj koji države moraju ostvariti, a države mogu sročiti zakonske odredbe glede toga kako će taj cilj postići (pri čemu direktive postavljaju minimalne zahtjeve i države mogu ići i iznad njih), radi osiguravanja dodatne jasnoće i učinkovitijeg prepoznavanja ranjivosti u praksi, ali i očekivanog daljnjeg definiranja pojedinih termina iz Direktiva koji se navode kroz pravo EU i različite materijale za trening i edukaciju, predlažemo odredbe članka 24. Direktive (EU) 2024/1346 uvrstiti u Nacrt prijedloga zakona na način na koji je to učinjeno u Direktivi, dakle navođenjem kategorija tražitelja za koje je vjerojatnije da će imati posebne potrebe u pogledu prihvata, kao početni i obvezni okvir za utvrđivanje posebnih prihvatnih i postupovnih jamstava.","Nije prihvaćen","Smatramo da se prijedlozi ne trebaju prihvatiti jer formulacija koja obuhvaća „osobne okolnosti i dob“ obuhvaća i kategoriju djece bez pratnje, a posebna jamstva maloljetnika bez pratnje su uređena i uredbama koje su izravno primjenjive."]
[7,"IDEMO - INSTITUT ZA DEMOKRACIJU","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 4.","Tijekom dubinske provjere osobama se osiguravaju prava iz ovoga Zakona koja pripadaju tražitelju međunarodne zaštite, uključujući pravo da u svakom trenutku podnesu zahtjev za međunarodnu zaštitu, pravo na informacije, tumača, kulturnog medijatora, pravnu pomoć i smještaj primjeren njihovu statusu i ranjivosti.","Nije prihvaćen","Materija je regulirana Uredbom (EU) 2024/1356 te regulirana izmjenama i dopunama Zakona o strancima"]
[8,"IDEMO - INSTITUT ZA DEMOKRACIJU","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 4.","Nedostaja jasna definicija što znači dubinska provjera, koja je definirana Uredbom koja se provodi, i nedostaje definicija sigurnosne provjere kao sastavnog elementa kod predaje zahtjeva","Nije prihvaćen","Dubinska provjera regulirana je Uredbom (EU) 2024/1356 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. svibnja 2024., koja je izravno primjenjiva stoga u nacionalnom zakonodavstvu nije potrebno prenositi odredbe Uredbe. Dodatne odredbe koje su potrebne za primjenu Uredbe propisat će se kroz zakon kojim će se izmijeniti i dopuniti Zakon o strancima, a koji je također u postupku donošenja."]
[9,"IDEMO - INSTITUT ZA DEMOKRACIJU","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 4.","“Sigurnosna provjera” je postupak provjere osobe u relevantnim nacionalnim i europskim evidencijama i informacijskim sustavima, isključivo radi utvrđivanja postojanja ozbiljne opasnosti za nacionalnu sigurnost ili javni poredak, uz poštovanje načela nužnosti, razmjernosti i zabrane diskriminacije.","Nije prihvaćen","Provođenje sigurnosne provjere u okviru dubinske provjere regulirano je Uredbom (EU) 2024/1356 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. svibnja 2024., koja je izravno primjenjiva stoga u nacionalnom zakonodavstvu nije potrebno prenositi odredbe Uredbe. Sigurnosna provjera za strance koji će boraviti u Hrvatskoj propisana je i  Zakonom o sigurnosnim provjerama (NN, 85/08, 86/12)"]
[10,"IDEMO - INSTITUT ZA DEMOKRACIJU","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 4.","“Dubinska provjera” je postupak sukladno pravu Europske unije kojim nadležno tijelo u ograničenom roku, najdulje do pet dana, utvrđuje identitet, državljanstvo, dob, moguće posebne potrebe i ranjivost osobe te provodi osnovnu zdravstvenu i sigurnosnu provjeru radi upućivanja osobe u odgovarajući postupak međunarodne zaštite, povratni postupak ili postupak odbijanja ulaska, uz poštovanje ljudskog dostojanstva, načela zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja i drugih prava iz ovoga Zakona.","Nije prihvaćen","Dubinska provjera regulirana je Uredbom  (EU) 2024/1356 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. svibnja 2024., koja je izravno primjenjiva stoga u nacionalnom zakonodavstvu nije potrebno prenositi odredbe Uredbe. Dodatne odredbe koje su potrebne za primjenu Uredbe propisat će se kroz zakon kojim će se izmijeniti i dopuniti Zakon o strancima, a koji je također u postupku donošenja"]
[11,"MÉDECINS DU MONDE ASBL - DOKTERS VAN DE WERELD VZW","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 4.","Komentar na točku 25 („materijalni uvjeti prihvata“): Predlažemo da se jasno navede kako materijalni uvjeti uključuju lijekove s osnovne liste, ali i druge nužne lijekove i medicinske proizvode za liječenje kroničnih bolesti, mentalnih poremećaja i drugih stanja, kao i medicinske uređaje i usluge rehabilitacije kada su potrebni. Izostanak ove odredbe dovodi do prekida terapije, pogoršanja zdravstvenog stanja i povećanog rizika od hospitalizacije, što je protivno načelima javnog zdravstva i standardima EU. Direktiva (EU) 2024/1346 obvezuje države članice da osiguraju pristup zdravstvenoj skrbi u okviru uvjeta prihvata, a međunarodne konvencije koje je Hrvatska ratificirala - ICESCR, CEDAW i CRC - potvrđuju pravo na kontinuiranu zdravstvenu zaštitu, uključujući pristup lijekovima, rehabilitaciji i uslugama vezanim uz seksualno i reproduktivno zdravlje, osobito za osobe s posebnim potrebama.\nStoga predlažemo izmjenu teksta u: „materijalni uvjeti prihvata obuhvaćaju smještaj, hranu, odjeću, proizvode za osobnu higijenu, novčanu naknadu te lijekove i medicinske proizvode nužne za liječenje u skladu s medicinskim indikacijama“.\nOvakva izmjena ne samo da osigurava usklađenost s pravnom stečevinom Europske unije, nego i pridonosi zaštiti javnog zdravlja te zdravlja i dostojanstva tražitelja međunarodne zaštite, smanjuje rizik od hitnih intervencija i dugoročnih komplikacija te jača sustav javnog zdravstva.","Nije prihvaćen","Opseg zdravstvene zaštite je ovim izmjenama i dopunama proširen na usluge rehabilitacije obzirom da to propisuje Direktiva EU 2024/1346 i da je to bilo potrebno transponirati u hrvatsko zakonodavstvo. Detaljan popis lijekova i ostale pojedinosti u okviru zdravstvene zaštite nije moguće propisati ovim Zakonom, nego je to već propisano zakonima i podzakonskim aktima iz nadležnosti ministarstva zdravstva.\nDodatno, materija je regulirana na odgovarajući način člankom 57. važećeg zakona."]
[12,"MÉDECINS DU MONDE ASBL - DOKTERS VAN DE WERELD VZW","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 4.","Komentar na točku 24 („osnovni uvjeti prihvata“): Predlažemo da se formulacija „smještaj, hrana i hitna medicinska pomoć“ proširi kako bi bila usklađena s europskim standardima i međunarodnim obvezama Republike Hrvatske. Direktiva (EU) 2024/1346 obvezuje države članice da osiguraju pristup zdravstvenoj skrbi u okviru uvjeta prihvata. Međunarodne konvencije koje je Hrvatska ratificirala - ICESCR, CEDAW i CRC - primjenjuju se na sve osobe pod jurisdikcijom države, uključujući migrante i tražitelje međunarodne zaštite. ICESCR (čl. 12 i Opći komentar br. 14) priznaje pravo na „najviši mogući standard zdravlja“, što uključuje prevenciju, liječenje bolesti, mentalno zdravlje, rehabilitaciju i pristup esencijalnim lijekovima. CEDAW (čl. 12 i Preporuka br. 24) zahtijeva osiguranje zdravstvene zaštite žena, uključujući seksualno i reproduktivno zdravlje, bez diskriminacije po osnovi statusa. CRC (čl. 24) jamči svakom djetetu pravo na liječenje bolesti i rehabilitaciju zdravlja. Ograničavanje zdravstvene skrbi isključivo na hitne slučajeve dovodi do sustava koji reagira tek kada nastupi pogoršanje, što uzrokuje veće troškove, rizik od trajnih posljedica i ugrožava javno zdravlje, dostojanstvo i temeljna prava osoba.\nStoga predlažemo izmjenu teksta u: „osnovni uvjeti prihvata obuhvaćaju smještaj, hranu i zdravstvenu skrb u skladu s medicinskim indikacijama“, čime se osigurava usklađenost s europskim pravom i međunarodnim konvencijama.","Nije prihvaćen","Članak 57. važećeg Zakona o međunarodnoj i privremenoj zaštiti propisuje da zdravstvena zaštita tražitelja obuhvaća hitnu medicinsku pomoć i prijeko potrebno liječenje bolesti i ozbiljnih mentalnih poremećaja sukladno medicinskoj indikaciji. Stoga tražitelji već imaju pravo ne samo na hitnu medicinsku pomoć nego i na nužno liječenje, a ovim izmjenama i dopunama Zakona proširuje se opseg zdravstvene zaštite i na usluge potrebne rehabilitacije. \nOsim zakonom, opseg zdravstvene zaštite detaljno je normiran podzakonskim aktima o zdravstvenoj zaštiti tražitelja, azilanata i nezakonitih migranata koji su u nadležnosti ministarstva nadležnog za zdravstvo."]
[13,"CENTAR ZA MIROVNE STUDIJE","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 4.","Predlažemo da se u članku 4. stavak 1. točka 19.e. izmjeni te glasi : \ne. iznimno, članom obitelji stranca pod međunarodnom i privremenom  privremenom zaštitom smatrat će se i srodnik prvog stupnja u ravnoj uzlaznoj lozi s kojim je živio u zajedničkom kućanstvu, ako se utvrdi da je ovisan o skrbi tražitelja, azilanta, stranca pod supsidijarnom zaštitom ili stranca pod privremenom zaštitom. \n\nNaime, predloženo proširenje nužno je kako bi se osiguralo dosljedno i humano postupanje prema članovima obitelji koji su u stvarnom odnosu ovisnosti o tražitelju ili korisniku zaštite. \nPredložena zakonska formulacija ne omogućava prepoznavanje situacija u kojima su bliski srodnici prvog stupnja u uzlaznoj lozi  u praksi u potpunosti ovisni o skrbi člana obitelji koji je azilant ili korisnik supsidijarne zaštite.","Nije prihvaćen","Člankom 3. stavkom 9. Uredbe (EU) 2024/1347 propisano je tko se smatra članom obitelji azilanata i osoba pod supsidijarnom zaštitom, a u Direktivi (EU) 2024/1346 člankom 2. stavkom 3. propisano je tko su članovi obitelji tražitelja međunarodne zaštite te nema pravnog temelja za širenjem definicije."]
[14,"CENTAR ZA MIROVNE STUDIJE","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 4.","Predlažemo da se u članku 4. stavak 1. točka 19 doda stavak f. te glasi:\nf. Iznimno, članom obitelji tražitelja, azilanta, stranca pod supsidijarnom zaštitom i stranca pod privremenom zaštitom smatra se i maloljetno zajedničko dijete bračnih i izvanbračnih drugova te životnih partnera i neformalnih životnih\npartnera rođeno nakon dolaska tražitelja azila na teritorij Europske unije; njihovo zajedničko maloljetno posvojeno dijete posvojeno nakon dolaska tražitelja azila na teritorij Europske unije; maloljetno dijete i maloljetno posvojeno dijete \nbračnog, izvanbračnog druga, životnog partnera ili neformalnog životnog partnera koji ostvaruje roditeljsku skrb o djetetu rođeno nakon dolaska tražitelja azila na teritorij Europske unije. \n\nUključivanje djece rođene nakon dolaska tražitelja azila nužno je radi zaštite prava na obiteljski život (čl. 8. EKLJP) i prava djeteta (Konvencija UN-a o pravima djeteta, čl. 3.).\nTakođer, Direktiva (EU) 2024/1346 minimalne je harmonizacije, što omogućava državama članicama da priznaju sve članove obitelji koji su u stvarnoj ovisnosti o tražitelju azila, uključujući djecu rođenu nakon dolaska. \nOvo osigurava pravnu sigurnost i dosljednu primjenu prava, a pritom odražava i situacije koje se učestalo pojavljuju u praksi.","Nije prihvaćen","Dijete rođeno na teritoriju EU slijedi zakonski položaj svog zakonskog zastupnika. Posvajanje je moguće sukladno Obiteljskom zakonu Republike Hrvatske te uvjeti za posvajanje nisu predmet ovog Zakona."]
[15,"HRVATSKI PRAVNI CENTAR","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 4.","Predlaže se izmjena u članku 4. stavku 1. točki 19. e). Naime, iako Direktiva Vijeća 2003/86/EZ o pravu na spajanje obitelji propisuje da je na državama članicama da odluče žele li dopustiti spajanje obitelji sa osobama pod međunarodnom zaštitom za rodbinu u izravnoj uzlaznoj liniji kada su ti članovi obitelji ovisni o njima i ne uživaju odgovarajuću obiteljsku potporu u državi porijekla, predlaže se ovu odredbu  (točka e.) ostaviti u opsegu koja je bila i u do sad važećem ZMPZ-u te da se i dalje članom obitelji stranca pod međunarodnom ili privremenom zaštitom smatra i i srodnik prvog stupnja u ravnoj uzlaznoj lozi s kojim je živio u zajedničkom kućanstvu, ako se utvrdi da je ovisan o skrbi osobe pod  međunarodnom zaštitom ili stranca pod privremenom zaštitom. Nejasno je zašto se Ministarstvo unutarnjih poslova odlučilo za ovakav restriktivan pristup s obzirom na mali broj članova obitelji u ravnoj uzlaznoj liniji koji su do sada kroz postupak spajanja s osobama pod međunarodnom zaštitom na ovaj način došli u Hrvatsku. S obzirom da se u navedenom slučaju najčešće radi o starim i bolesnim roditeljima, te da Direktiva2003/86/EZ u članku 10.stavku 2. koji se tiče spajanja izbjeglica posebno navodi da države članice mogu dopustiti spajanje obitelji drugih članova obitelji koji nisu navedeni u članku 4. Direktive ako su ovisni o izbjeglici, nejasno je zašto se je predlagatelj odlučio na ovako restriktivan pristup. \nNadalje članak 23. stavak 7. Uredbe (EU) 2024/1347 omogućuje državama članicima da kao članove obitelji osobe pod međunarodnom zaštitom uključe druge bliske srodnike, uključujući braću i sestre, koji su živjeli zajedno kao obitelj prije dolaska tražitelja na područje države članice i koje korisnik međunarodne zaštite uzdržava. Također propisuje da države članice mogu primijeniti ovaj članak na maloljetnika koji je u braku, pod uvjetom da je to u najboljem interesu tog maloljetnika. \nTreba imati na umu da se izbjeglice, uslijed okolnosti koje dovode do prisilnog raseljavanja i napuštanja zemlje podrijetla, često prisilno razdvajaju od članova svoje obitelji što utječe na sve članove obitelji, na izbjeglicu u zemlji domaćinu koji se zbog toga teže integrira, ali također i na članove obitelji koji su ostali u zemlji podrijetla, te može dovesti do slabljenja obiteljskih veza, a u konačnici i do raspada obitelji. S druge strane pravo na obiteljski život i jedinstvo obitelji pravo je koje ima svaki čovjek, te je načelo zaštite jedinstva obitelji sadržano u čitavom nizu međunarodnih dokumenata (primjerice u Općoj deklaraciji o ljudskim pravima, Međunarodnom paktu o građanskim i političkim pravima, Međunarodnom paktu o gospodarskim, socijalnim i kulturnim pravima) koji prepoznaju obitelj kao prirodnu i temeljnu društvenu jedinicu, koju država i društvo moraju štititi. \nDodatno, tko čini obitelj razlikuje se u različitim kulturama. U određenim kulturama najuža obitelj uključuje i druge članove kao što su primjerice bake i djedovi, unuci, udana braća i sestre te njihovi supružnici i djeca, i slično. U praksi ovisno o o okolnostima svakog pojedinog slučaja, obitelj može uključivati i druge članove koje mogu biti ovisni o sponzoru, tj. u ovom slučaju o osobi pod međunarodnom zaštitom. Tako primjerice uzdržavani i/ili na drugi način ovisni članovi mogu biti i odrasla braća i sestre samci, te drugi rođaci koji su živjeli u obiteljskoj zajednici s osobom pod međunarodnom zaštitom u zemlji podrijetla ili koji nisu živjeli s njima, ali se u međuvremenu njihova obiteljska situacija promijenila primjerice zbog smrti supružnika ili drugog člana obitelji koji je osobu uzdržavao i/ili s kojim je živjela. \nStoga se predlaže da se zakonodavno regulira na fleksibilniji način koji članovi obitelji ostvaruju pravo na spajanje s osobom pod međunarodnom zaštitom,a u skladu s mogućnostima propisanim EU zakonodavstvom. \nNadalje, predlaže se izmjena u članku 4. stavku 1. točki 27. Naime, predložena zakonska definicija „opasnosti od bijega“ odstupa od minimalnih standarda propisanih Direktivom (EU) 2024/1346 o utvrđivanju standarda za prihvat tražitelja međunarodne zaštite. U prijedlogu izmjena zakona navodi se:\n„opasnost od bijega znači postojanje posebnih razloga i okolnosti zbog kojih se vjeruje da bi tražitelj mogao postati nedostupan te time zlouporabiti postupak“.\nMeđutim, Direktiva (EU) 2024/1346 izričito zahtijeva da se takvi „posebni razlozi i okolnosti“ moraju temeljiti na objektivnim kriterijima definiranima nacionalnim pravom (čl. 4. st. 1. t. 11 Direktive (EU) 2024/1346). Preambula Direktive (EU) 2024/1346 (točka 24) dodatno naglašava da države članice, ako definiraju kriterije za procjenu opasnosti od bijega, mogu koristiti objektivne, provjerljive faktore, kao što su npr.:razina suradnje tražitelja s nadležnim tijelima, ispunjavanje postupovnih obveza, postojanje veza s državom članicom, je li zahtjev odbačen kao nedopušten ili očito neosnovan.\nKljučni problem predložene definicije jest to što izostavlja upućivanje na objektivne kriterije koji bi trebali biti zakonski određeni, iako su oni nužan element prema Direktivi (EU) 2024/1346, te se time tumačenje „opasnosti od bijega“ u potpunosti prepušta diskrecijskom odlučivanju nadležnog tijela, bez jasnih zakonskih ograničenja. Takvo široko i neprecizno definiranje otvara prostor za arbitrarne odluke, što je osobito zabrinjavajuće jer se procjena „opasnosti od bijega“ u pravilu koristi kao temelj za detenciju.\nPredlaže se stoga da se u zakon ugradi popis objektivnih kriterija na temelju kojih se može utvrditi opasnost od bijega.","Nije prihvaćen","Materija je regulirana Zakonom o strancima, a Zakon o međunarodnoj i privremenoj zaštiti u članku 66. upućuje na Zakon o strancima."]
[16,"HRVATSKI PRAVNI CENTAR","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 6.","Predlaže se izmjena kod članka 6. nacrta prijedloga ZMPZ-a, a u odnosu na članak 11. ZMPZ-a. Predlagatelj izmjena u obrazloženju navodi da je članak 11. mijenjan radi potpunog usklađivanja s Uredbom (EU) 2024/1348 obzirom da je ta materija uređena navedenom Uredbom. \nPredlaže se da se, umjesto brisanja stavaka 2. i 3. članak ipak uredi na način da jasno upućuje na  članak 35. Konvencije o statusu izbjeglica, kao i na članak 6. Uredbe (EU) 2024/1348. \nNaime iako je Uredba, izravno primjenjiva te odredbe članka 6. Uredbe obvezuju Republiku Hrvatsku da Visokom povjereniku Ujedinjenih naroda za izbjeglice omogući:\n• pristup tražiteljima međunarodne zaštite u svim fazama i na svim lokacijama,\n• pristup informacijama o pojedinačnim predmetima (zahtjevu, tijeku postupka i donesenim odlukama) uz suglasnost tražitelja,\n• iznošenje mišljenja UNHCR-a u vezi s pojedinačnim zahtjevima pred nadležnim tijelima u bilo kojoj fazi postupka;\nsmatramo da je nužno da ZPMZ sadržava minimalno jasno upućivanje na ostvarivanje uloge UNHCR-a u skladu s člankom 6. Uredbe te člankom 35. Konvencije, kako bi se osigurala pravna jasnoća, predvidljivost postupanja i dosljedna primjena obveza Republike Hrvatske","Djelomično prihvaćen","Članak 6. izmjena i dopuna ovog Zakona nadopunit će se upućivanjem na članak 6. Uredbe (EU) 2024/1438, dok se ostali stavci brišu."]
[17,"\"BEZ GRANICA\"","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 7.","Zbog presudne važnosti saslušanja, europski i međunarodni standardi (UNHCR, EUAA, ECHR jurisprudencija) naglašavaju potrebu osiguravanja procesnih jamstava, neovisnog nadzora i adekvatne podrške ranjivim skupinama. Uklanjanje mogućnosti prisutnosti organizacija koje su specijalizirane za zaštitu prava izbjeglica objektivno slabi unutarnje mehanizme kontrole kvalitete postupanja i zaštite procesnih prava. Uredba (EU) 2024/1348 ne zahtijeva uklanjanje organizacija civilnog društva iz postupka zato se brisanje ove odredbe ne može opravdati navodnom obvezom usklađivanja s Paktom. Uklanjanje mogućnosti neovisnog monitoringa može dovesti do smanjene kontrole zakonitosti i kvalitete postupka što nije u skladu s europskim načelima transparentnosti. Iz navedenih razloga predlaže se zadržavanje postojećeg članka 12.","Nije prihvaćen","Člankom 13.  Uredbe (EU) 2024/1348, propisana je mogućnost prisutnosti pravnog savjetnika na saslušanju"]
[18,"MÉDECINS DU MONDE ASBL - DOKTERS VAN DE WERELD VZW","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 7.","Predlažemo da se u odredbu doda mogućnost da, kada je to potrebno zbog zdravstvenih ili psiholoških razloga, tražitelj međunarodne zaštite može zatražiti prisutnost psihologa koji ga prati (ili psihologa po vlastitom izboru) tijekom saslušanja. Ova mjera osigurava poštivanje načela najboljeg interesa osobe, pridonosi zaštiti mentalnog zdravlja i omogućuje da postupak bude proveden na način koji ne ugrožava psihološku stabilnost tražitelja. Takvo rješenje proizlazi iz obveze država članica da osiguraju odgovarajuću zdravstvenu i psihološku skrb osobama s posebnim potrebama, kako je predviđeno Direktivom (EU) 2024/1346, osobito kroz odredbe koje naglašavaju zaštitu fizičkog i mentalnog zdravlja u okviru uvjeta prihvata. Iako Direktiva ne propisuje izričito prisutnost psihologa tijekom saslušanja, ova mjera predstavlja logičnu nadogradnju njezinih načela i standarda zaštite mentalnog zdravlja.\nPredlažemo nadopunu teksta: „Ako je to potrebno zbog zdravstvenih ili psiholoških razloga, tražitelj međunarodne zaštite ima pravo zatražiti prisutnost psihologa koji ga prati ili psihologa po vlastitom izboru tijekom saslušanja. Nadležno tijelo osigurava provedbu ove mjere u cilju zaštite mentalnog zdravlja i poštivanja načela najboljeg interesa osobe.“","Nije prihvaćen","Uredbom 2024/1348, člankom 13. stavkom 11. točkom c) propisano je da ako tražitelj nije u mogućnosti sudjelovati na saslušanju zbog trajnih okolnosti na koje ne može utjecati da se intervju, odnosno saslušanje može izostaviti."]
[19,"CENTAR ZA MIROVNE STUDIJE","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 7.","Predlažemo da se u članku 12. doda stavak 2. koji glasi:\n„(2) Iznimno od stavka 1. ovoga članka, na saslušanju može sudjelovati predstavnik organizacije koja se bavi zaštitom ljudskih prava, odnosno prava izbjeglica, ako se tome ne protivi tražitelj.“\n\nIako predlagatelj brisanje postojeće mogućnosti sudjelovanja predstavnika UNHCR-a i drugih organizacija obrazlaže izbjegavanjem dvostrukog normiranja, UREDBA (EU) 2024/1348 naglašava i važnu ulogu organizacija \nkoje pružaju pravno savjetovanje u postupku međunarodne zaštite. Uredba pritom ne ograničava vrstu pomoći niti ulogu savjetnika tijekom intervjua.\n\nSmatramo kako je potrebno zadržati izričitu mogućnost sudjelovanja organizacija koje se bave zaštitom ljudskih prava radi osiguravanja transparentnosti postupka te djelotvorne i sveobuhvatne pomoći oosbama u postupku traženja međunarodne zaštite.","Nije prihvaćen","Člankom 13.  Uredbom (EU) 2024/1348, propisana je mogućnost prisutnosti pravnog savjetnika na saslušanju"]
[20,"HRVATSKI PRAVNI CENTAR","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 7.","Predlaže se izmjena kod članka 7. nacrta prijedloga ZMPZ-a, a u odnosu na članak 12. ZMPZ-a. Predlagatelj izmjena u obrazloženju navodi da  je članak 12. mijenjan radi usklađivanja s Uredbom (EU) 2024/1348 na način da je brisan stavak 2. zbog izbjegavanja dvostrukog normiranja. Međutim smatramo potrebnim da ZMPZ sadržava barem upućivanje na odgovarajuće odredbe Uredbe, kako bi se osigurala pravna jasnoća, predvidljivost postupanja, te kako bi se izbjegli problemi u provedbi zakona koji bi mogli ići na štetu tražitelja međunarodne zaštite  na način  da im se, na saslušanju, uskrati prisustvo predstavnika UNHCR-a  ili druge organizacije koja se bavi zaštitom ljudskih prava, tj. prava izbjeglica. \nNadalje brisanjem stavka 2. dodatno se ograničava potpora tražiteljima s posebnim postupovnim potrebama. Naime, osim opunomoćenika, pojedinim tražiteljima koji imaju određene postupovne potrebe možda će trebati i potpora predstavnika neke druge organizacije koja pruža specijaliziranu podršku (npr. prisustvo psihologa za žrtve nasilja, traumatizirane osobe; prisustvo udruge koja pruža potporu LGBT osobama ili žrtvama rodno uvjetovanog nasilja i sl.), te bi uskraćivanje mogućnosti njihovog sudjelovanja na saslušanju moglo dovesti do značajnog snižavanja standarda u ostvarivanju prava i zaštiti tih tražitelja.","Nije prihvaćen","Uredba (EU) 2024/1348 propisuje mogućnost prisutnosti pravnog savjetnika na saslušanju te je stoga ova odredba iz važećeg Zakona brisana kako bi se izbjeglo nepotrebno dvostruko normiranje."]
[21,"ISUSOVAČKA SLUŽBA ZA IZBJEGLICE","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 8.","Predložena izmjena članka 13. stavka 1., kojom se uvjeti za sklapanje ugovora s prevoditeljem svode na poznavanje jezika i nepostojanje sigurnosne zapreke, postavlja prenizak standard za osiguravanje kvalitetnog prevođenja u postupcima međunarodne zaštite.\nIskustvo iz prakse pokazuje da je kvaliteta prevođenja jedan od ključnih elemenata poštenog i učinkovitog postupka. Prevođenje u ovim postupcima ne svodi se na puko poznavanje jezika, već zahtijeva razumijevanje pravne terminologije, osjetljivost na traumu i kulturni kontekst te sposobnost jasnog i točnog prenošenja iskaza. Nedostatna stručnost prevoditelja može dovesti do ozbiljnih pogrešaka koje izravno utječu na položaj i prava tražitelja međunarodne zaštite.\nDodatno, smatramo važnim da se prije samog prevođenja u okviru postupka provjeri razumiju li se prevoditelj i osoba kojoj se prevodi. Praksa je, nažalost, pokazala da to nije uvijek slučaj, osobito kod jezika s brojnim dijalektima ili regionalnim varijantama, što može ozbiljno narušiti kvalitetu komunikacije i dovesti do pogrešnog razumijevanja iskaza.\nSmatramo da bi zakon trebao jasnije postaviti standarde za angažman prevoditelja, uključujući potrebu za odgovarajućim osposobljavanjem za rad u postupcima međunarodne zaštite, poznavanje relevantne terminologije i, gdje je moguće, iskustvo u kulturnoj medijaciji. Takav pristup doprinio bi kvaliteti postupka i smanjio rizik od pogrešnog prevođenja, osobito u složenim i osjetljivim slučajevima.\nU tom smislu predlažemo da se članak 13. dodatno doradi kako bi se, uz dostupnost prevoditelja za rjeđe jezike, osigurala i stvarna kvaliteta i pouzdanost usluge, u skladu s važnošću koju prevođenje ima za zaštitu prava osoba koje traže međunarodnu zaštite.","Nije prihvaćen","Članak 13. Uredbe (EU) 2024/1348 propisuje da se za potrebe osobnog intervjua osigurava usmeni prevoditelj, koji može osigurati odgovarajuću komunikaciju između tražitelje i osobe koja vodi intervju. Uredba i na drugim mjestima uglavnom koristi pojam “odgovarajuću” komunikaciju tako da su odredbe u izmjenama i dopunama ovog Zakona usklađene s Uredbom kako ne bi bile prestrogo tumačene, osobito u odnosu na zapreke za prijem u državnu službu, koje su brisane jer mogu predstavljati dodatnu prepreku za angažiranje prevoditelja. Europska agencija za azil pripremila je smjernice s kojima su svi prevoditelji upoznati."]
[22,"PUČKI PRAVOBRANITELJ","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 8.","Člankom  8. Nacrta prijedloga izmijenjen je st.1. čl. 13 ZMPZ na način da se propisuje kako će Ministarstvo unutarnjih poslova sklopiti ugovor s prevoditeljem koji dobro poznaje hrvatski jezik u govoru i pismu, dobro poznaje jezik i /ili pismo s kojeg i na koje se prevodi i za kojeg je utvrđeno da ne postoji sigurnosna zapreka. Navedena izmjena obrazlaže se potrebom veće kvalitete i dostupnosti usluge, posebno za jezike koji su rjeđe zastupljeni u sustavu te da su time kriteriji za angažman prevoditelja jasniji i jednostavniji.  \n\nMeđutim, ova izmijenjena odredba u odnosu na onu iz ZMZ koja navodi kako će Ministarstvo sklopiti ugovor s prevoditeljem ako je ocijenjeno da dobro poznaje hrvatski jezik u pismu i govoru, ocijenjeno da dobro poznaje jezik za koji se angažira, utvrđeno da ne postoji okolnost koja predstavlja zapreku za prijem u državnu službu sukladno propisima koji reguliraju prijem u državnu službu, utvrđeno da ne postoji sigurnosna zapreka nakon provedene temeljne sigurnosne provjere sukladno propisima koji reguliraju sigurnosne provjere ne dovodi sadržajno ništa novo, stoga nije jasno kako će izmjena doprinijeti većoj kvaliteti i dostupnosti usluge, naročito za one jezike koji su rjeđe zastupljeni u sustavu.  \n\nMeđutim, pri izmjeni članka 13. potrebno je uzeti u obzir članak 13. stavak 5. Uredbe (EU) 2024/1348, prema kojem države članice moraju osigurati usmenog prevoditelja koji može omogućiti odgovarajuću i učinkovitu komunikaciju između tražitelja i osobe koja vodi osobni intervju. Nadalje, Uredba propisuje da države članice daju prednost usmenim prevoditeljima i kulturnim posrednicima koji su prošli odgovarajuće osposobljavanje, uključujući osposobljavanje iz članka 8. stavka 4. točke (m) Uredbe (EU) 2021/2303. Prema toj odredbi, Agencija Europske unije za azil i migracije organizira, razvija i preispituje osposobljavanje relevantnog nacionalnog i agencijskog osoblja, uključujući sadržaje koji se odnose na usmeno prevođenje i kulturnu medijaciju. \n\nSlijedom navedenog, predlažemo da izmjena članka 13. bolje reflektira obveze iz Uredbe 2024/1348 te uzima u obzir standarde osposobljavanja prevoditelja razvijene kroz europske mehanizme. Kako bi se doista unaprijedila kvaliteta i dostupnost prevoditelja, osobito za rjeđe jezike, poželjno bi bilo ugraditi jasnu obvezu davanja prednosti prevoditeljima i kulturnim posrednicima koji su prošli europski standardizirani program osposobljavanja, kao i dodatne mjere za povećanje baze dostupnih stručnjaka.","Primljeno na znanje","Članak 13. Uredbe (EU) 2024/1348 propisuje da se za potrebe osobnog intervjua (saslušanja) osigurava usmeni prevoditelj koji može osigurati odgovarajuću komunikaciju između tražitelje i osobe koja vodi intervju. Uredba i na drugim mjestima uglavnom koristi pojam “odgovarajuću” komunikaciju tako da su odredbe u ovom Zakonu usklađene s navedenom Uredbom kako ne bi bile prestrogo tumačene, osobito u odnosu na zapreke za prijem u državnu službu, koje su brisane jer mogu predstavljati dodatnu prepreku za angažiranje prevoditelja. Europska agencija za azil pripremila je smjernice s kojima su svi prevoditelji. upoznati."]
[23,"\"BEZ GRANICA\"","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 8.","Predložena izmjena članka 13., koja se svodi na tri osnovna kriterija (poznavanje jezika, poznavanje hrvatskog jezika te nepostojanje sigurnosne zapreke), nije dovoljna da osigura kvalitetno i pouzdano prevođenje u postupcima međunarodne zaštite. Iskustvo proteklih godina pokazuje da je upravo kvaliteta prevođenja jedan od najkritičnijih elemenata postupka, a nedostatna stručnost prevoditelja dovodi do čestih pogrešaka, nerazumijevanja kulturalnog konteksta i pogrešnog tumačenja iskaza tražitelja, što može imati izravne i ozbiljne posljedice na ishod postupka.\n\nSmatramo da je nužno da zakon postavi više standarde, uključujući:\n\n- jasne profesionalne kvalifikacije prevoditelja,\n- poželjno iskustvo kulturalnog medijatora,\n- prednost ili obveznost angažiranja ovlaštenih sudskih tumača tamo gdje je to moguće,\n- obvezu kontinuiranog stručnog usavršavanja,\n- poznavanje specifične terminologije međunarodne zaštite i ljudskih prava.\n\nUgradnjom ovih elemenata povećala bi se kvaliteta postupka, smanjio rizik pogrešnog prevođenja te osigurala bolja zaštita prava tražitelja. Trenutno predloženi minimalni standardi ne odgovaraju složenosti i osjetljivosti postupaka međunarodne zaštite, te ostavljaju prostor za ponavljanje dosadašnjih problema u praksi.\n\nTakođer smatramo problematičnim što lista prevoditelja više ne treba biti javno dostupna. Uklanjanje javnosti popisa prevoditelja smanjuje transparentnost sustava i onemogućuje pravnim zastupnicima, organizacijama civilnog društva, kao i samim tražiteljima međunarodne zaštite, da na vrijeme prepoznaju potencijalne sukobe interesa, nedostatke u kompetencijama ili ponavljajuće probleme u radu pojedinih prevoditelja. Javna dostupnost liste pridonosi kvaliteti postupka, potiče odgovornost prevoditelja i omogućuje neovisnu procjenu njihove prikladnosti, što je posebno važno u postupcima koji mogu imati dalekosežne posljedice za položaj tražitelja.\n\nZbog toga predlažemo da se javno objavljivanje ažurirane liste prevoditelja ponovno propiše zakonom ili podzakonskim aktom, kako bi se osigurala transparentnost i povjerenje u postupak međunarodne zaštite.","Nije prihvaćen","Članak 13. Uredbe (EU) 2024/1348 propisuje da se za potrebe osobnog intervjua osigurava usmeni prevoditelj koji može osigurati odgovarajuću komunikaciju između tražitelje i osobe koja provodi intervju ili saslušanje. Uredba i na drugim mjestima uglavnom koristi pojam “odgovarajuću” komunikaciju tako da su odredbe u ovom Zakonu usklađene s Uredbom kako ne bi bile prestrogo tumačene, osobito u odnosu na zapreke za prijem u državnu službu, koje su brisane jer mogu predstavljati dodatnu prepreku za angažiranje prevoditelja. Europska agencija za azil pripremila je smjernice s kojima su svi prevoditelji upoznati \n\nOsim toga, u svim službenim radnjama, službenici Ministarstva na samom početku utvrđuju razumiju li se dobro tražitelj i prevoditelj i tek nakon što to utvrde pristupa se daljnjem provođenju saslušanja. Javno objavljivanje liste prevoditelja nije propisano pravom EU."]
[24,"CENTAR ZA MIROVNE STUDIJE","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 9.","Predlažemo da se u članku 14. doda stavak 4. koji glasi:\n„(4) Ako tražitelj ne raspolaže dovoljnim novčanim sredstvima, prijevod strane isprave za koju se slobodnom ocjenom dostupnih informacija utvrdi da je od utjecaja na odlučivanje o zahtjevu, osigurat će Ministarstvo.“\n\nUredba (EU) 2024/1348 izričito propisuje da se relevantni dokumenti za razmatranje zahtjeva prevode „prema potrebi“, te da prijevod takvih dokumenata mogu pružiti i drugi subjekti te se isti mogu financirati iz javnih sredstava, u skladu s nacionalnim pravom. \n\nSlijedom navedenoga, ne može se prihvatiti obrazloženje predlagatelja da se raniji stavci brišu radi izbjegavanja dvostrukog normiranja, budući da sama Uredba upućuje na primjenu nacionalnog prava u pogledu financiranja i organizacije prijevoda.\n\nNadalje, radi efikasnog i djelotvornog vođenja postupka, nužno je omogućiti prijevod relevantnih isprava na teret državnog proračuna za tražitelje bez sredstava. Od osoba koje se nalaze u postupku koji Uredba vremenski ograničava na najviše 12 tjedana nije razumno očekivati da samostalno pribave dokumente, angažiraju ovlaštenog prevoditelja i dostave prijevode u kratkim rokovima, osobito ako se nalaze u udaljenim ili specijaliziranim objektima za zadržavanje, gdje je pristup prevoditeljima dodatno ograničen.","Djelomično prihvaćen","Važeći stavak 8., koji propisuje da ukoliko se ocijeni da su dokumenti relevantni za postupak, a tražitelj ne posjeduje dovoljno novčanih sredstava, trošak snositi Ministarstvo, neće biti brisan"]
[25,"HRVATSKI PRAVNI CENTAR","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 9.","Predlaže se izmjena u članku 9. nacrta prijedloga ZMPZ-a, a u odnosu na članak 14. ZMPZ-a. Radi osiguranja potrebne kvalitete prevođenja, što onda direktno utječe i na kvalitetu postupka, te radi daljnjeg usklađivanja s pravnom stečevinom, predlaže se u tekst članka 14. ZMPZ-a na odgovarajući način unijeti  odredbe iz članka 13. stavka 5. Uredbe (EU) 2024/1348 (ili barem uputiti na njih) koje se odnose na standarde za usmene prevoditelje i kulturne posrednike, a posebice na način da se propiše da se daje prednost usmenim prevoditeljima i kulturnim posrednicima koji su prošli osposobljavanje, kao i da se jasno propiše na koji se način osigurava da su prevoditelji i kulturni posrednici upoznati s ključnim konceptima i terminologijom relevantnom za procjenu zahtjeva za međunarodnu zaštitu.","Nije prihvaćen","Isto je već detaljno propisano i člankom 13. Uredbe (EU) 2024/1348"]
[26,"MÉDECINS DU MONDE ASBL - DOKTERS VAN DE WERELD VZW","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 10.","Komentar na članak 15 (stavci 3-7):\n\nPredlažemo da se svrha upućivanja tražitelja liječniku ili psihologu jasno definira kao osiguravanje potrebne zdravstvene i psihološke skrbi, a ne radi „ocjene stanja“. Upućivanje treba prvenstveno služiti tome da osoba dobije pravovremenu medicinsku ili psihološku pomoć, uključujući, kada je potrebno, prilagodbu uvjeta prihvata (npr. smještaj sam u sobi, pristup dodatnim uslugama).\nVažno je osigurati poštivanje načela povjerljivosti propisanog zakonima i etičkim i strukovnim kodeksima (Zakonom o psihološkoj djelatnosti, Zakonom o liječništvu, Zakonom o pravima pacijenata, Kodeksom liječničke etike i deontologije). Liječnik ili psiholog ne smije dijeliti dijagnozu, anamnezu ili druge osjetljive podatke službenicima, osim u slučajevima izričito propisanim zakonom (npr. kada postoji neposredna opasnost za život ili sigurnost). Na zahtjev tražitelja, liječnik može izdati potvrdu kojom se traži prilagodba uvjeta prihvata, ali bez otkrivanja medicinskih detalja.\n\nSve prikupljene informacije koje se odnose na zdravstveno ili psihološko stanje tražitelja međunarodne zaštite moraju se obrađivati u skladu sa zakonima i etičkim kodeksima. Podaci o dijagnozi, anamnezi ili terapiji ne smiju se dijeliti sa službenicima Ministarstva, osim u slučajevima izričito propisanim zakonom. Time se osigurava zaštita privatnosti i dostojanstva tražitelja, u skladu s ciljem Direktive (EU) 2024/1346, koja naglašava potrebu zaštite fizičkog i mentalnog zdravlja osoba u sustavu prihvata, te s međunarodnim konvencijama (ICESCR, CEDAW, CRC) koje jamče pravo na najvišu moguću razinu tjelesnog i mentalnog zdravlja.\nTakođer naglašavamo da psiholog nije ovlašten provoditi službenu dijagnostiku niti propisivati lijekove; navedeno provodi isključivo specijalist psihijatrije.\n\nNormativni prijedlog:\nU članku 15. stavku 3. riječi „radi daljnje ocjene njegova psihološkog i fizičkog stanja“ zamjenjuju se riječima:\n„radi osiguravanja potrebne zdravstvene i psihološke skrbi te, po potrebi, prilagodbe uvjeta prihvata“.\n\nIza stavka 3. dodaje se novi stavak 3.a koji glasi:\n„(3.a) Upućivanje iz stavka 3. ovoga članka provodi se uz obvezno poštovanje načela povjerljivosti, sukladno zakonima i etičkim i strukovnim kodeksima, pri čemu zdravstveni radnici ne dijele dijagnozu, anamnezu ili druge osjetljive medicinske podatke službenicima, osim u slučajevima propisanim zakonom. Na zahtjev tražitelja, liječnik može izdati potvrdu kojom se traži prilagodba uvjeta prihvata (bez otkrivanja medicinskih detalja).“\n\nU stavku 4. dodati rečenicu:\n„Sve informacije koje se odnose na zdravstveno ili psihološko stanje tražitelja obrađuju se uz poštivanje načela povjerljivosti i ne smiju sadržavati dijagnozu, anamnezu ili druge osjetljive podatke, osim u slučajevima propisanim zakonom. Na zahtjev tražitelja, liječnik može izdati potvrdu kojom se traži prilagodba uvjeta prihvata bez otkrivanja medicinskih detalja.“","Nije prihvaćen","Postojeća formulacija članka jasno je usklađena s člankom 25. stavkom 2. Direktive (EU) 2024/1346 jer omogućava upućivanje tražitelja odgovarajućem liječniku ili psihologu samo uz njegov prethodni pristanak, kada postoje naznake da njegovo psihičko ili fizičko stanje može utjecati na potrebe u vezi s prihvatom. Dodatno reguliranje povjerljivosti, izdavanje potvrda ili detaljne obrade podataka unutra ovog zakona nije potrebno regulirati jer je to regulirano posebnim zakonima i etičkim kodeksima."]
[27,"HRVATSKI PRAVNI CENTAR","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 10.","Prijedlog članka 10. nacrta prijedloga ZMPZa, a koji se odnosi na članak 15. ZMPZ-a te koji definira postupak prepoznavanja osobnih okolnosti tražitelja i posebna prihvatna i postupovna jamstva više naglašava prihvatne aspekte, dok zanemaruje ključne zahtjeve u vezi s postupovnim jamstvima definirane Uredbom (EU) 2024/1348. Iako je jasno da su prihvatni aspekti u nacrt prijedloga preneseni zbog usklađivanja s Direktivom (EU) 2024/1346 o utvrđivanju standarda za prihvat tražitelja međunarodne zaštite, dok je Uredba (EU) 2024/1348 o utvrđivanju zajedničkog postupka za međunarodnu zaštitu izravno primjenjiva, ovakvo normiranje može dovesti do problema u praksi i pogrešne primjene, te je stoga potrebno daljnje usklađivanje s odgovarajućim odredbama oba zakonodavna akta, a posebice s člankom 25. Direktive  (EU) 2024/1346, te člankom 20. Uredbe EU) 2024/1348.\nU stavku 2. potrebno je jasno propisati da je procjenu osobnih okolnosti koje ukazuju na potrebu za posebnim postupovnim ili prihvatnim jamstvima potrebno započeti što je prije moguće nakon izražavanja namjere, što je izričito propisano i Direktivom i Uredbom. \nNadalje stavak 3. potrebno je nadopuniti tako da je jasno da službenici, ako procjene potrebnim, mogu tražitelja uz njegov pristanak, uputiti odgovarajućem liječniku ili psihologu radi daljnje ocjene njegova psihološkog i fizičkog stanja, ako postoje naznake da bi njegovo zdravlje ili činjenica da je osoba bila žrtva različitih oblika nasilja moglo utjecati na potrebe ne samo u vezi s prihvatom, nego i postupkom, te je potrebno u prijedlog odredbe uključiti elemente propisane člankom 20. stavkom 4. Uredbe (EU) 2024/1348.\nGeneralno govoreći, naglašavamo da je radi pravilnog tumačenja i primjene u praksi članka 15. ZMPZ-a, te bez obzira na novu odredbu članka 32. stavka 2. ZMPZ-a,  a kako bi se prilikom procjene posebnih postupovnih potreba izbjegla različita tumačenja uslijed nepoznavanja relevantnih odredbi Uredbe (EU) 2024/1348, potrebno nadopuniti na odgovarajući način i odredbu članka 15. ZMPZ-a te barem minimalno uputiti na primjenu odgovarajućih odredbi navedene Uredbe.","Nije prihvaćen","Odredbe Uredbe (EU) 2024/1348 jasno definiraju postupovna jamstava stoga su one u ovom članku samo spomenute, a naglasaku ovim izmjenama i dopunama Zakona je na normiranju prihvatnih jamstava zbog obveze transponiranja Direktive (EU) 2024/1346. Službenici će tijekom postupka međunarodne zaštite svakako biti obvezni postupati u skladu s odredbama Uredbe u slučaju ranjivih osoba i posebnih postupovnih jamstava. Osim toga, službenici se kontinuirano educiraju o prepoznavanju ranjivosti."]
[28,"PRAVOBRANITELJ ZA DJECU","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 10.","Predloženim izmjenama u ovom se članku tražiteljima međunarodne zaštite pruža potpora putem posebnih prihvatnih i postupovnih jamstava, radi ostvarenja njihovih prava i obveza, s obzirom na njihove osobne okolnosti. Time se, osim do sada propisanih osobnih okolnosti, a to su dob, spol, spolno opredjeljenje, rodni identitet, invalidnost, teške bolesti, mentalno zdravlje ili posljedice mučenja, silovanja ili drugih teških oblika psihološkog, fizičkog ili spolnog nasilja, dodaju sljedeće kategorije osoba/tražitelja s posebnim potrebama u vezi s prihvatom:  žrtve trgovanja ljudima i samohrani roditelji s maloljetnom djecom. U obrazloženju prijedloga ovog članka navodi se kako su propisana jamstva za ranjive skupine, osobito djecu bez pratnje, žrtve trgovanja ljudima i osobe s invaliditetom, no u predloženim izmjenama ne navode se djeca bez pratnje. Dodajemo kako Direktiva (EU) 2024/1346 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. svibnja 2024. o utvrđivanju standarda za prihvat tražitelja međunarodne zaštite, u poglavlju IV.: Odredbe u pogledu tražitelja s posebnim potrebama u vezi s prihvatom, u članku 24. navodi, kako države članice uzimaju u obzir posebnu situaciju tražitelja s posebnim potrebama u vezi s prihvatom, navodeći da je vjerojatnije da će određeni tražitelji, koji pripadaju određenim kategorijama, imati potrebe u vezi s prihvatom. U tim kategorijama navedene su osobne okolnosti tražitelja vezane za: dob, invalidnost, trudnice, spolno opredjeljenje, žrtve trgovine ljudima, samohrani roditelj s maloljetnom djecom, okolnosti mentalnog zdravlja, različitog oblika nasilja te su navedeni i maloljetnici bez pratnje. Stoga predlažemo da se, u članku 15., osim kategorija koje se predlažu dodati, uvrste kao posebna kategorija, s obzirom na osobne okolnosti, i maloljetnici bez pratnje.","Nije prihvaćen","Smatramo da se prijedlozi ne trebaju prihvatiti jer formulacija koja obuhvaća „osobne okolnosti i dob“ obuhvaća i kategoriju djece bez pratnje, a posebna jamstva maloljetnika bez pratnje su uređena i uredbama koje su izravno primjenjive."]
[29,"PRAVOBRANITELJ ZA DJECU","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 11.","U odnosu na predloženi stavak 3. članka 11., kojim se, sukladno Obrazloženju ovog Prijedloga zakona, uređuje iznimna mogućnost saslušanja maloljetnika bez prisutnosti odgovorne odrasle osobe, prema članku 22. Uredbe (EU) 2024/1348 (Uredba (EU) 2024/1348 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. svibnja 2024. o utvrđivanju zajedničkog postupka za međunarodnu zaštitu u Uniji i stavljanju izvan snage Direktive 2013/32/EU) predlažemo uskladiti termin s člankom Uredbe, odnosno da se umjesto  izraza „saslušanje“ koristi termin „osobni intervju“ koji se koristi u službenom prijevodu Uredbe, i koji je, posebice kad su u pitanju djeca, primjereniji od termina „saslušanje“, odnosno, ukoliko se prijedlog ne prihvati, da odredba glasi: „može mu se omogućiti da ga se sasluša bez prisutnosti odgovorne odrasle osobe“.","Nije prihvaćen","Smatramo kako ovaj prijedlog u suštini ništa značajno ne predlaže u odnosu na sadašnju formulaciju ovog stavka te da se radi samo o promjeni izričaja."]
[30,"CENTAR ZA MIROVNE STUDIJE","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 12.","Tražimo da se članak 17. stavak 4. izmjeni i glasi: \n\n(4) Posebnom skrbniku osobe za koju je u postupku procjene starosne dobi utvrđeno da nije maloljetna prestat će ovlasti po sili zakona. \n\nPrema prijedlogu ovog Zakona postoji jasna procedura u slučaju sumnje u starosnu dob maloljetnika bez pratnje. Ako tijelo u postupku odobravanja međunarodne zaštite posumnja u dob osobe koja tvrdi da je maloljetna, dužno je provesti postupak procjene starosne dobi sukladno članku 25. Uredbe (EU) 2024/1348.\n\nPrema međunarodnom pravu, procjena dobi mora biti vođena najboljim interesom djeteta te tumačena u skladu s Poveljom EU-a o temeljnim pravima i Konvencijom o pravima djeteta. Dobro je utemeljeno u međunarodnom pravu da se u postupcima procjene dobi primjenjuje načelo koristi sumnje u korist osobe koja tvrdi da je dijete. Ovaj je standard potvrđen i u Zajedničkom općem komentaru Odbora za prava djeteta i Odbora za zaštitu prava svih radnika migranata, koji naglašavaju važnost presumpcije maloljetnosti, koja se mora primjenjivati sve dok se ne dokaže suprotno. Također, svaki dokument koji podnositelj predoči mora se smatrati vjerodostojnim, osim ako postoji dokaz o njegovoj nevjerodostojnosti. Postupak procjene dobi mora se provoditi žurno, dostojanstveno i uz puno poštovanje prava djeteta.\n\nU tom kontekstu, trenutni prijedlog Zakona prema kojem se osobi koja tvrdi da je maloljetna, a za koju je „utvrđeno da je nesumnjivo starija od 18 godina“, neće imenovati posebni skrbnik, izrazito je problematičan. Prijedlog ne definira tko, prema kojim kriterijima i u kojem postupku utvrđuje da je osoba „nesumnjivo punoljetna“, niti predviđa mogućnost korištenja propisane procjene dobi ili pravnih lijekova za osporavanje takve odluke.\n\nTakvo normiranje otvara prostor teškim povredama prava djece, jer omogućuje da potencijalno maloljetna i ranjiva osoba ostane bez posebnog skrbnika, bez zaštitnih mehanizama i bez pristupa formalnoj procjeni dobi.","Nije prihvaćen","Navedena odredba se primjenjuje kada nadležno tijelo zaključi da je tražitelj bez ikakve sumnje stariji od 18. godina , a isto postupanje je u skladu s odredbom  članka 23. stavka 2. Uredbe (EU) 2024/1348 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. svibnja 2024. o utvrđivanju zajedničkog postupka za međunarodnu zaštitu u Uniji i stavljanju izvan snage Direktive 2013/32/EU u kojem se navodi: „Ako nadležno tijelo zaključi da je tražitelj koji za sebe tvrdi da je maloljetnik bez ikakve sumnje stariji od 18 godina, ono ne treba imenovati zastupnika“ te odredbom članka 27. Direktive (EU) 2024/1346.  Članak 25. navedene Uredbe se primjenjuje kada postoje dvojbe o maloljetnosti  tražitelja kako je i uređeno odredbom članka 13. Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona  o međunarodnoj i privremenoj zaštiti.\nOsim toga, sukladno odredbi članka 246. stavka 2. Obiteljskog zakona (Narodne novine, broj 103/15, 98/19, 47/20,49/23, 156/23, prava i dužnosti posebnog skrbnika prestaju kad rješenje o prestanku tog skrbništva postane izvršno, odnosno kad nastupe pravni učinci tog rješenja, osim ako je drukčije određeno tim Zakonom."]
[31,"HRVATSKI PRAVNI CENTAR","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 12.","U predloženom tekstu članka 17. nije jasno definirano tko je „osoba prikladna privremeno djelovati kao zastupnik“, iz kojih se redova imenuje, koja znanja mora imati i koji je opseg ovlasti koju u svom radu imaju navedene osobe u radu s djecom bez pratnje. Iako je privremeni zastupnik normiran Zakonom o općem upravnom postupku (ZUP), te se stječe dojam da predlagatelj, uz izravno primjenjive odredbe iz relevantnih uredbi iz Pakta o migracijama i azilu, zapravo također ima na umu  i članak 34. stavak 4. ZUP-a, nedorečenost članka 17. ZMPZ-a ipak može dovesti do pravne nesigurnosti, neujednačene primjene od strane nadležnih tijela u sustavu zaštite djece bez pratnje i nedovoljne zaštite prava djece bez pratnje.\nS obzirom na to da je uloga osobe koja može prikladno privremeno djelovati kao zastupnik, Paktom o migracijama i azila predviđena u različitim fazama (primjerice kod dubinske provjere, u postupcima odobrenja međunarodne zaštite, kao i prilikom prihvata), potrebno je navedenu odredbu detaljnije precizirati kako bi se izbjeglo pogrešno tumačenje ove odredbe, te posljedično problemi u praksi i pogrešna primjena, pogotovo od strane onih aktera u sustavu azila za koje je vjerojatno da će se ponajprije oslanjati na odredbe na ZMPZ-a te neće biti svjesni da bi u primjeni ove odredbe trebali primjeniti i odgovarajuće odredbe iz zakonodavnih akata koji su dio Pakta o migracijama i azilu. U dijelu koji se tiče stavka 3. smatramo iznimno problematičnim da je propisano da MUP maloljetniku bez pratnje određuje osobu prikladnu privremeno djelovati kao zastupnik, te time zadire u domenu socijalne skrbi.\nS obzirom da članak 23. Uredbe  (EU) 2024/1348 propisuje  da osoba koja će privremeno pružati pomoć maloljetniku mora imati potrebne vještine i stručna znanja,  da članak 27. Direktive (EU) 2024/1346 propisuje da to ne mogu biti osobe koje su ili bi mogle biti u sukobu s interesima maloljetnika, te dok nadalje sukladno Zakonu o općem upravnom postupku, privremenog zastupnika postavlja službena osoba koja vodi upravni postupak,  predlaže se propisati da privremeni zastupnik može biti isključivo osoba koja je stručna za rad s djecom bez pratnje, neovisna  je i koja ispunjava minimalno sljedeće uvjete:\n• ima iskustvo u radu s djecom, posebno ranjivim skupinama  te je odgovarajuće struke (npr. socijalni radnik, stručni radnik centra za socijalnu skrb, psiholog, pedagog ili slično ovisno o preporukama sustava socijalne skrbi),\n• ima odgovarajuće iskustvo i prošla je  barem minimalnu obuku o sustavu međunarodne zaštite i djeci bez pratnje (potrebno je jasnije precizirati odredbu stavka 13.),\n• nije službenik tijela koje odlučuje o zahtjevu za međunarodnu zaštitu, kako bi se izbjegao sukob interesa.\nTakođer potrebno je jasno propisati koji je opseg ovlasti privremenog zastupnika s obzirom da Zakon o općem upravom postupku sadrži samo općenitu odredbu da privremeni zastupnik sudjeluje u postupku, odnosno obavlja radnje za koje je određen dok ne bude utvrđena osoba ovlaštena za zastupanje stranke, tj. dok se ne obave radnje za koje je određen. Ako se ovaj prijedlog neće usvojiti tada predlažemo da se radi izbjegavanja problema koji bi se zbog ovako napisane odredbe mogli pojaviti u praksi i kako bi osobe koje se imenuju privremenim zastupnikom mogle jasno znati koje su njihove dužnosti, barem jasno uputi na odgovarajuće Uredbe (EU) 2024/1348 i Uredbe (EU) 2024/1356.\nTakođer nužno je u skladu odredbom članka 27. stavka 8. Direktive (EU) 2024/1346  jasno propisati koje tijelo osigurava nadzor pravilnog obavljanja zadaća osoba prikladnih privremeno djelovati kao zastupnik, kao i način podnošenja pritužbi koje mogu podnijeti maloljetnici bez pratnje protiv osoba koje su im određene da privremeno djeluju kao zastupnici, te odrediti tko o pritužbama i u kojem roku odlučuje.","Nije prihvaćen","Obiteljski zakon, kao lex generalis, u pogledu zastupanja djeteta propisuje da zakonski zastupnici djeteta mogu biti roditelji, skrbnik te posebni skrbnik. Središnju ulogu u zastupanju prava i interesa djece stranih državljana koja se zateknu bez pratnje zakonskog zastupnika imaju posebni skrbnici s propisanim pravima i dužnostima, koji mogu biti imenovani u svim fazama zaštite djeteta i koji su imenovani sukladno odredbi članka 240. stavka 1. točke 7. ObZ-a djetetu stranom državljaninu ili djetetu bez državljanstva koje se bez pratnje zakonskog zastupnika zatekne na teritoriju Republike Hrvatske, radi zaštite njegovih prava i interesa. Privremeni zastupnik može biti imenovan  djetetu u upravnom postupku u slučajevima propisanim Zakonom o općem upravnom postupku (Narodne novine, broj 47/09, 110/21). Naime, odredbama članka 34. ZUP-a propisano je da kad postupovno nesposobna stranka nema zakonskog zastupnika ili se neka radnja u postupku treba hitno poduzeti protiv osobe koje prebivalište, boravište ili sjedište nije poznato, a koja nema opunomoćenika, takvoj stranci službena će osoba zaključkom odrediti privremenog zastupnika. Privremeni zastupnik sudjeluje u postupku, odnosno obavlja radnje za koje je određen dok ne bude utvrđena osoba ovlaštena za zastupanje stranke, odnosno dok se ne obave radnje za koje je određen. Sukladno navedenom, imenovanje osobe koja je prikladna privremeno djelovati kao zastupnik djeteta (privremeni zastupnik) će se primjenjivati iznimno, u slučaju iznimno velikog broja izraženih namjera maloljetnika do imenovanja posebnog skrbnika. Odredbe članka 17. stavka 11. 12 i 13. Prijedloga zakona  kojim su propisani uvjeti za posebnog skrbnika se primjenjuju i na osobu koja je određena za privremeno djelovanje kao zastupnik djeteta."]
[32,"PRAVOBRANITELJ ZA DJECU","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 12.","U stavku 3. predviđen je slučaj određivanja privremenog zastupnika maloljetniku bez pratnje, odnosno, da se u iznimnim okolnostima maloljetniku bez pratnje može imenovati i osoba prikladna privremeno djelovati kao zastupnik. Prema stavku 5., poseban skrbnik dužan je maloljetniku bez pratnje objasniti značenje svih radnji koje se poduzimaju u postupku međunarodne zaštite. Budući da je ovaj članak mijenjan radi prenošenja članka 27. Direktive (EU) 2024/1346, dodajemo kako Direktiva u članku 27. , u dijelu u kojem se utvrđuju odredbe za maloljetnike bez pratnje, navodi da se zastupnik i osoba prikladna privremeno djelovati kao zastupnik, sastaju s maloljetnikom bez pratnje i uzimaju u obzir stajališta maloljetnika o njegovim potrebama. Stoga predlažemo da se u stavku 5. uz posebnog skrbnika, doda i osoba prikladna privremeno djelovati kao zastupnik, kako bi u slučaju da se takva osoba maloljetniku privremeno odredi, njezina uloga bila određena i jasna.\n\nU stavku 11. kojim se predlažu kategorije kaznenih djela i prekršaja koje isključuju mogućnost rada s maloljetnicima bez pratnje, za osobe koje s njima rade i za posebne skrbnike, predlažemo dodati i osobe prikladne privremeno djelovati kao zastupnik. Nadalje, u dijelu koji isključuje rad s maloljetnicima za osobe protiv kojih se vodi postupak pred nadležnim sudom za kazneno djelo spolnog zlostavljanja i iskorištavanja djeteta (glava XVII.) i kaznena djela protiv braka, obitelji i djece (glava XVIII) iz Kaznenog zakona, predlažemo precizirati odredbu. Naime, kazneni postupak započinje i pravomoćnošću rješenja o provođenju istrage koja se vodi pred nadležnim državnim odvjetništvom, a istraga se vodi za sva kaznena djela za koja je propisana kazna zatvora teža od pet godina. Budući da su, posebno u odnosu na kaznena djela iz Glave XVII Kaznenog zakona zapriječene kazne za većinu kaznenih djela znatno više od pet godina, što predmnijeva vođenje istrage, predlažemo da se u ovom stavku doda, uz postupke pred nadležnim sudom, i postupke pred nadležnim državnim odvjetništvom. Nadalje, budući da je Direktivom predviđen pregled kaznene evidencije imenovanih posebnih skrbnika (i osoba koje su određene privremeno djelovati kao zastupnik), u redovitim vremenskim razmacima, kao bi se utvrdile moguće neusklađenosti s njihovom ulogom, predlažemo propisati ovu mogućnost.\n\nDodajemo kako se, prema Direktivi, zastupnika ili osobu prikladnu privremeno djelovati kao zastupnik, zamjenjuje samo ako je to potrebno, osobito ako nadležna tijela smatraju da zastupnik ili ta osoba nisu obavljali zadatak na za to odgovarajući način  Budući da bi uloga zastupnika (posebnog skrbnika) trebala biti jamčenje najboljeg interesa djeteta i zastupanje i pomaganje, predlažemo dodati odredbe kojima bi se propisala mogućnost zamjene zastupnika odnosno posebnog skrbnika, u slučaju postupanju koje nije u skladu s navedenim.","Djelomično prihvaćen","Zapreke u svezi kaznene evidencije za osobe koje rade s maloljetnicima bez pratnje u skladu sa zaprekama za rad u djelatnosti socijalne skrbi. Mogućnost imenovanja drugog posebnog skrbnika je uređena odredbama Obiteljskog zakona i uključuje imenovanje drugog posebnog skrbnika zbog nemarnosti ili neurednog obavljanja svoje dužnosti posebnog skrbnika."]
[33,"HRVATSKI PRAVNI CENTAR","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 14.","Predlaže se usprkos izmjene odredbe članka 32. ZMPZ-a  ipak jasno uputiti na odgovarajuće članke iz Uredbe koji su primjenjivi umjesto brisanih odredbi.","Nije prihvaćen","U odredbama članka 32. navedena su poglavlja i uredbe kojima su u potpunosti obuhvaćeni brisani članci. Iz navedenog razloga smatramo da nije potrebno specifično navoditi članke Uredbi koji reguliraju svaki od brisanih članaka."]
[34,"ISUSOVAČKA SLUŽBA ZA IZBJEGLICE","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 16.","Predložene izmjene članka 33. u više dijelova otežavaju pristup postupku međunarodne zaštite i mogu dovesti do situacija u kojima osobe koje traže zaštitu u praksi ne uspiju pravodobno izraziti i registrirati svoju namjeru.\nSmatramo problematičnim što se izražavanje namjere veže uz ograničen broj točno određenih mjesta i ustrojstvenih jedinica Ministarstva. Iskustvo iz prakse pokazuje da osobe često izražavaju strah od povratka ili potrebu za zaštitom u drugim situacijama i pred drugim tijelima (primjerice prilikom granične kontrole, u zdravstvenim ustanovama ili tijekom drugih službenih postupanja). U takvim slučajevima ključno je da se svaka takva izjava prepozna kao izražavanje namjere te da se osobi omogući daljnji pristup postupku, bez formalnih zapreka.","Nije prihvaćen","Sukladno članku 26. stavku 2. i  članku 27. stavku 7. Uredbe (EU) 2024/1348 u Republici Hrvatskoj će svi državljani trećih zemalja koji ne ispunjavaju uvjete za ulazak biti obuhvaćeni dubinskom provjerom i tek nakon završetka dubinske provjere će se primjenjivati stavci 1. do 6. istog članka Uredbe o registraciji namjere. Člankom 4. stavcima 1. i 2. iste Uredbe propisano je da svaka država članica imenuje nadležna tijela za zaprimanje i razmatranje zahtjeva, donošenje odluka o zahtjev i donošenje odluka o oduzimanju međunarodne zaštite. Isto tako dužna je utvrditi i tijelo nadležno za registraciju. \nObzirom da se Uredba izravno primjenjuje, nije nužno u ovim izmjenama navoditi stavak 4. članka 4. ove Uredbe, koji propisuje ako namjeru za podnošenje zahtjeva zaprimi tijelo koje nema ovlasti za njezinu registraciju, to tijelo odmah obavješćuje tijelo koje je odgovorno za njezinu registraciju."]
[35,"PUČKI PRAVOBRANITELJ","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 16.","Člankom 16. stavkom 4. Nacrta prijedloga propisuje se da državljanin treće zemlje ili osoba bez državljanstva koji se nalazi u postupku prisilnog povratku, namjeru može izraziti u roku od sedam radnih dana od dana uručenja rješenja o prisilnom povratku. Pri tome se ne navode posljedice prekoračenja tog roka, odnosno dovodi li prekoračenje roka do gubitka prava na pristup međunarodnoj zaštiti.  S obzirom da se u obrazloženju ne navodi pravna osnova ove odredbe, predlažemo da se ona izričito navede, a imajući u vidu da ovo vremensko ograničenje može onemogućiti pristup međunarodnoj zaštiti osobama koje iz raznih razloga nisu mogle ranije je zatražiti, primjerice tzv. sur place izbjeglicama u odnosu na koje se osnovani strah od proganjanja ili stvarni rizik od ozbiljne nepravde temelji na događajima koji su se dogodili nakon što je tražitelj međunarodne zaštite napustio zemlju podrijetla; ili aktivnostima u koje se upustio nakon što je napustio zemlju podrijetla, a što je uređeno člankom 5. Uredbe (EU) 2024/1347.","Nije prihvaćen","Kada se državljanin treće zemlje nalazi u postupku prisilnog povratka, rok od 7 radnih dana će biti propisan ovim izmjenama kao okvirni rok u kojem državljanin treće zemlje može i ima dovoljno vremena da izrazi namjeru za podnošenje zahtjeva za međunarodnu zaštitu. \nTaj rok od 7 radnih dana propisan je člankom 38. stavkom 1. točkom e) Uredbe (EU) 2024/1348 koji za posljedicu ima obijanje zahtjeva kao nedopuštenog ukoliko se podnese nakon tog roka."]
[36,"IDEMO - INSTITUT ZA DEMOKRACIJU","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 16.","Pravo na predaju zahtjeva treba biti široko dostupno, a javna tijela mogu ga unositi u elektronski sustav. Predaja samo u PP zatrpava te jedinice ogromnim poslom, a ono se već sada bave velikim broj ilegalnih migracija i imaju golem broj prekovremenih sati (često neplaćenih, nego kompenzirani kroz slobodne dane) jer naprosto ne stižu. U načeli osoba to može izjaviti i u bolnici itd.\nSigurnosna provjera MORA biti obavezan dio svake procjena za međunarodnom zaštitom, jer je cilj međ. zaštite pružanje utočišta žrtvama, ne počiniteljima.","Nije prihvaćen","Sukladno članku 26. stavku 2. i članku 27. stavku 7. Uredbe (EU) 2024/1348, u Republici Hrvatskoj će svi državljani trećih zemalja, koji ne ispunjavaju uvjete za ulazak  biti obuhvaćeni dubinskom provjerom i tek nakon završetka dubinske provjere će se primjenjivati stavci 1. do 6. istog članka Uredbe o registraciji namjere. Člankom 4. stavcima 1. i 2. iste Uredbe propisano je da svaka država članica imenuje nadležna tijela za zaprimanje i razmatranje zahtjeva, donošenje odluka o zahtjev i donošenje odluka o oduzimanju međunarodne zaštite. Isto tako dužna je utvrditi i tijelo nadležno za registraciju. \nObzirom da se Uredba izravno primjenjuje, nije nužno u ovim izmjenama navoditi stavak 4. članka 4. ove Uredbe koji propisuje ako namjeru za podnošenje zahtjeva zaprimi tijelo koje nema ovlasti za njezinu registraciju, to tijelo odmah obavješćuje tijelo koje je odgovorno za njezinu registraciju"]
[37,"IDEMO - INSTITUT ZA DEMOKRACIJU","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 16.","(1) Namjera podnošenja zahtjeva za međunarodnu zaštitu smatra se izraženom kad god osoba pred bilo kojim tijelom državne vlasti, tijelom s javnim ovlastima ili subjektom koji obavlja javnu službu izjavi da traži zaštitu ili da se boji povratka u državu podrijetla ili boravišta.\n(2) Tijelo iz stavka 1. ovoga članka dužno je bez odgode, a najkasnije u roku od 24 sata, nadležnom tijelu iz članka 2.a ovoga Zakona pisanim putem dostaviti obavijest o izraženoj namjeri i osigurati da osoba ne bude udaljena do preuzimanja od strane nadležnog tijela.\n(3) Osoba koja je izrazila namjeru ima zaštitu od prisilnog udaljenja ili vraćanja iz članka 6. ovoga Zakona od trenutka izražavanja namjere.\n(5) Nad osobama iz stavka 1. ovoga članka provodi se dubinska provjera sukladno pravu Europske unije i odredbama ovoga Zakona. (6) Tijekom dubinske provjere nad svim osobama iz stavka 5. provodi se sigurnosna provjera uvidom u dostupne nacionalne i europske evidencije i informacijske sustave, radi utvrđivanja postoji li ozbiljna opasnost za nacionalnu sigurnost ili javni poredak.\n(7) Sigurnosna provjera provodi se nediskriminatorno, bez obzira na državljanstvo, rasu, vjeru, spol, političko mišljenje ili bilo koje drugo obilježje, te ne utječe na pravo osobe da podnese zahtjev za međunarodnu zaštitu i da taj zahtjev bude pojedinačno i nepristrano razmotren. (8) Kad se biometrijski podaci prikupljaju od djeteta mlađeg od 14 godina, to se čini samo ako je nužno i razmjerno svrsi iz stavka 6. ovoga članka, uz nazočnost zakonskog zastupnika ili posebnog skrbnika, uz pojašnjenje djetetu na njemu razumljiv način i uz primjenu najmanje intruzivnih metoda.","Nije prihvaćen","Članak je u skladu s Uredbom (EU) 2024/1348 koja je izravno primjenjiva"]
[38,"CENTAR ZA MIROVNE STUDIJE","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 16.","Predlažemo da se iz članka 33. ne briše stavak 1., koji glasi:\n„Državljanin treće zemlje ili osoba bez državljanstva može izraziti namjeru prilikom obavljanja granične kontrole na graničnom prijelazu.“\n\nNaime, UREDBA (EU) 2024/1348 izričito propisuje obvezu nadležnih tijela da pruže informacije o mogućnosti traženja međunarodne zaštite kada postoje naznake da državljani trećih zemalja ili osobe bez državljanstva koje se nalaze na graničnim prijelazima, uključujući tranzitna područja, na vanjskim granicama, žele izraziti namjeru za podnošenje zahtjeva za međunarodnu zaštitu. Nadalje, Uredba detaljno regulira i osiguravanje prevođenja pri izražavanju namjere na granici.\n\nUredba također propisuje da države članice mogu ograničiti pristup postupku samo pod uvjetom da se takvo ograničenje ne primjenjuje u mjeri koja bi nerazmjerno sužavala ili onemogućavala pristup postupku. Slijedom navedenog, Uredba jasno predviđa mogućnost i dopuštenost izražavanja namjere za traženjem međunarodne zaštite na graničnom prijelazu, te zbog  učinkovitog pristupa postupku međunarodne zaštite i obveze usklađenosti nacionalnog prava s izravno primjenjivim pravom EU tu odredbu ne bi trebalo brisati iz zakona.","Nije prihvaćen","Sukladno članku 26. stavku 2. i  članku 27. stavku 7. Uredbe (EU) 2024/1348, u Republici Hrvatskoj će svi državljani trećih zemalja koji ne ispunjavaju uvjete za ulazak biti obuhvaćeni dubinskom provjerom i tek nakon završetka dubinske provjere će se primjenjivati stavci 1. do 6. istog članka Uredbe o registraciji namjere, pod uvjetom da bude izražena."]
[39,"ISUSOVAČKA SLUŽBA ZA IZBJEGLICE","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 17.","Odredba kojom se propisuje rok od 21 dan za podnošenje zahtjeva može u praksi predstavljati prepreku za osobe u ranjivim situacijama. Mnogi tražitelji zbog zdravstvenog stanja, posljedica traume ili neinformiranosti nisu u mogućnosti podnijeti zahtjev u tom roku.\nSmatramo da bi u Zakonu trebalo jasno propisati da propuštanje roka za podnošenje zahtjeva ne može samo po sebi dovesti do negativnih posljedica za tražitelja, niti do gubitka zaštite od prisilnog udaljenja ili vraćanja.","Nije prihvaćen","Navedeni rok propisan je u člankom 28. stavkom 1. Uredbe (EU) 2024/1348 koja je izravno primjenjiva. Nadalje navedeni rok je rok koji obavezuje upravno tijelo, sve s ciljem kako bi se izbjeglo odugovlačenje postupka. Iznimke su predviđene u članku 28. stavku 5.navedene Uredbe"]
[40,"IDEMO - INSTITUT ZA DEMOKRACIJU","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 17.","(2) Zahtjev za međunarodnu zaštitu podnosi se usmeno na zapisnik ili u pisanom obliku (prema nahođenju stranke) u pravilu u roku od 21 dana od registracije namjere, osim ako postoje opravdani razlozi zbog kojih to nije bilo moguće učiniti.\n(3) Propuštanje roka iz stavka 2. ovoga članka ne može samo po sebi biti razlog za odbacivanje ili odbijanje zahtjeva niti za prestanak zaštite od prisilnog udaljenja ili vraćanja, ako osoba navodi činjenice koje mogu ukazivati na postojanje uvjeta za međunarodnu zaštitu.\n(4) Opravdanim razlozima osobito se smatraju zdravstveno stanje, psihičko stanje, posljedice traume, nesnalaženje u postupku, poteškoće u pristupu pravnoj pomoći, problemi s prijevozom ili smještajem te maloljetnost.","Nije prihvaćen","Članak 41. Uredbe (EU) 2024/1348 regulira posljedice nepodnošenja zahtjeva te uvjete koji moraju biti ispunjeni"]
[41,"PRAVOBRANITELJ ZA DJECU","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 17.","U obrazloženju predložene izmjene članka 34. navodi se da je njome unaprijeđena procedura zaprimanja i evidentiranja zahtjeva za međunarodnu zaštitu, osobito s aspekta osiguranja pristupa postupku ranjivim skupinama, uključujući i djecu. Iako se, u okviru Odjeljka I važećeg zakona, koji se odnosi na postupovne odredbe, predloženim izmjenama mijenja i članak 32. (naslova: nadležno tijelo), te se u njemu, u stavku 2. navodi: U postupku odobrenja i oduzimanja međunarodne zaštite Ministarstvo primjenjuje odredbe Uredbe (EU) 2024/1348 te tražiteljima osigurava postupovna jamstva i druga prava u skladu s tom Uredbom.“, predlažemo u članku 34. izričito navesti Uredbu s kojom se usklađuje unaprjeđivanje postupka zaprimanja zahtjeva za međunarodnu zaštitu u odnosu na djecu, kako se to navodi u obrazloženju ovog Prijedloga.","Prihvaćen","Prihvaćen"]
[42,"ISUSOVAČKA SLUŽBA ZA IZBJEGLICE","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 18.","Smatramo problematičnom odredbu članka 35. stavka 3. prema kojoj pravni savjetnik može intervenirati samo na kraju saslušanja. To onemogućava pravodobno reagiranje na probleme koji se često javljaju tijekom saslušanja, poput pogrešnog prevođenja, nejasno postavljenih pitanja, nesporazuma u komunikaciji ili poteškoća povezanih s ranjivošću tražitelja.\nSaslušanje je središnji dio postupka međunarodne zaštite i ako se nesporazumi ne mogu ispraviti u trenutku kada nastanu, postoji ozbiljan rizik da će se oni odraziti na zapisnik i kasniju ocjenu vjerodostojnosti tražitelja.","Nije prihvaćen","Intervencija pravnog savjetnika samo na kraju saslušanja je opcija koju državama članica nudi Uredba (EU) 2024/1348 u članku 13. Navedena je odredba nužna kako bi se omogućilo nesmetano provođenje saslušanja koje mora biti provedeno u skladu s načelom ekonomičnosti i učinkovitost kako je to navedeno u Zakonu o općem upravnom postupku. Time se ne dira u pravo tražitelja na pravnu pomoć i zastupanje.\nStranci se na početku saslušanja objašnjava da uvijek može tražiti pojašnjenja, ili reagirati ako postoje poteškoće s prevođenjem ili poteškoće neke druge naravi. Intervencijom na kraju saslušanja o dalje je moguće ukazati na eventualne propuste koji će svakako biti uzeti u obzir ukoliko su opravdani."]
[43,"\"BEZ GRANICA\"","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 18.","Predložena izmjena članka 35. stavka 3., prema kojoj pravni savjetnik može intervenirati isključivo na kraju saslušanja, predstavlja neprimjereno restriktivno ograničenje u odnosu na dosadašnju praksu i potrebe postupka međunarodne zaštite. Uredba (EU) 2024/1348 u članku 13. stavku 13. predviđa da države mogu odrediti takvo ograničenje, ali ne propisuje nikakvu obvezu te je takva praksa nejrestriktivnija opcija. Iz iskustva u zaštiti prava tražitelja međunarodne zaštite proizlazi da veliki broj nesporazuma nastaje upravo tijekom saslušanja – uslijed problema u prevođenju, nejasnog formuliranja pitanja, nedostatka kulturalnog razumijevanja ili specifičnih ranjivosti tražitelja. Ako pravni savjetnik smije reagirati tek na kraju, tada on ne može pravodobno ispraviti pogrešno prevođenje ili bilježenje, ne može zatražiti pojašnjenje ključnih okolnosti niti može spriječiti pogrešno tumačenje odgovora. U praksi, „intervencija na kraju“ često dolazi prekasno, jer su nesporazumi već postali sastavni dio zapisnika i mogu utjecati na ocjenu vjerodostojnosti – a saslušanje je u azilnom postupku najvažniji, ponekad i jedini dokaz. Kako bi pravna pomoć bila stvarno učinkovita i korisna, te kako bi se osiguralo pravilno i potpuno utvrđivanje činjenica, smatramo da pravni savjetnik mora imati mogućnost intervencije tijekom cijelog saslušanja, uz razumljivo procesno ograničenje da ne ometa tijek razgovora. Ovakvo rješenje je i u skladu s načelima pravičnog postupanja, zaštite ranjivih osoba i ciljem Uredbe, koja želi osigurati kvalitetno, ne samo brzo odlučivanje.\nPredlažemo stoga da se odredba izmijeni tako da pravni savjetnik može tijekom saslušanja postavljati pitanja i davati pojašnjenja radi razjašnjavanja odlučnih činjenica, te da ima pravo zatražiti unos primjedbi u zapisnik u slučaju nesporazuma u komunikaciji, pogrešnog prevođenja ili nepravilnog vođenja razgovora.","Nije prihvaćen","Intervencija samo na kraju saslušanja je opcija koju državama članica nudi Uredba (EU) 2024/1348 u članku 13. Navedena je odredba nužna kako bi se omogućilo nesmetano provođenje saslušanja koje mora biti provedeno u skladu s načelom ekonomičnosti i svrsishodnosti. Time se ne dira u pravo tražitelja na pravnu pomoć i zastupanje\nStranci se na početku saslušanja objašnjava da uvijek može tražiti pojašnjenja, ili reagirati ako postoje poteškoće s prevođenjem ili poteškoće neke druge naravi. Intervencijom na kraju saslušanja o dalje je moguće ukazati na eventualne propuste koji će biti uzeti u obzir ukoliko su opravdani."]
[44,"IDEMO - INSTITUT ZA DEMOKRACIJU","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 18.","(3) Punomoćnik, poseban skrbnik ili zakonski zastupnik ima pravo tijekom osobnog razgovora postavljati pitanja tražitelju i davati pojašnjenja radi razjašnjenja odlučnih činjenica, vodeći računa da se razgovor ne ometa i ne nepotrebno odugovlači. Službena osoba može usmjeravati način postavljanja pitanja, ali ih ne smije proizvoljno zabraniti.\n(4) Na zahtjev punomoćnika, predstavnika UNHCR, organizacije za ljudska prava, posebnog skrbnika ili zakonskog zastupnika u zapisnik se unose primjedbe o sadržaju razgovora i eventualnim nesporazumima u komunikaciji. \n(5) Tražitelju se osigurava razuman rok za pripremu s punomoćnikom prije osobnog razgovora, osobito u složenim predmetima i u predmetima koji uključuju navode o mučenju, seksualnom i rodno uvjetovanom nasilju ili drugim oblicima teške traume.","Nije prihvaćen","Napominjemo kako tražitelj može imati punomoćnika, posebnog skrbnika pod uvjetima kako je to propisano Zakonom, ali da je u postupku odobrenja međunarodne zaštite stranka u postupku pred Ministarstvom i dalje tražitelj (punomoćnik ne djeluje umjesto stranke. Postupak se može voditi ako punomoćnik nije prisutan). Na postupak saslušanja (ispitnog postupka) primjenjuju se izravno odredbe Uredbe (EU) 2024/1348. Intervencija samo na kraju saslušanja je opcija koju državama članica nudi Uredba (EU) 2024/1348 u članku 13. Navedena je odredba nužna kako bi se omogućilo nesmetano provođenje saslušanja koje mora biti provedeno u skladu s načelom ekonomičnosti i svrsishodnosti.\nStranci se na početku saslušanja objašnjava da uvijek može tražiti pojašnjenja, ili reagirati ako postoje poteškoće s prevođenjem ili poteškoće neke druge naravi. Intervencijom na kraju saslušanja o dalje je moguće ukazati na eventualne propuste koji će biti uzeti u obzir ukoliko su opravdani."]
[45,"CENTAR ZA MIROVNE STUDIJE","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 18.","S obzirom na pojačanu prisutnost agenata Sigurnosno-obavještajne agencije u kontekstu obavezne sigurnosne provjere koja se provodi u postupku traženja međunarodne zaštite, te da se Zakon o međunarodnoj i privremenoj zaštiti na više mjesta poziva na nacionalnu sigurnost kao razlog ograničavanja prava, smatramo da je potrebno urediti ovlasti agenata SOA-e te djelatnika javnih tijela te prava tražitelja u postupku sigurnosne provjere. Naročito je potrebno osigurati postoji pisani trag o bilo kakvom saslušanju ili drugom postupanja djelatnika Sigurnosno obavještajne agencije koje se provodi u prihvatilištu ili drugdje u kontekstu sigurnosne provjere te na bilo koji način povezano s postupkom traženja međunarodne zaštite. Izostankom pisanog traga o postupanjima koje prethode donošenju odluka o međunarodnoj zaštiti se ugrožava pravo na pravično postupanje, pravni lijek te druga prava zagarantirana ovim zakonom. \n\nStoga predlažemo da se u članku 35. nakon stavka 4. dodaju stabvo sa sljedećim sadržajem:\n(5) Kada službene osobe sigurnosno-obavještajnih agencija prikupljaju podatke komunikacijom s tražiteljima, službene osobe sigurnosno-obavještajnih agencija dužne su se legitimirati službenom iskaznicom i značkom.\n(6) Razgovori službenih osoba sigurnosno-obavještajnih agencija s tražiteljima mogu se obaviti samo uz izričitu suglasnost tražitelja danu u pisanom obliku.\n(7) Članak 14. Uredbe (EU) 2024/1348 primjenjuje se i na saslušanja provedena u sklopu sigurnosne provjere te bilo koje razgovore sa službenim osobama Sigurnosno-obavještajne agencije.","Nije prihvaćen","Djelatnici sigurnosno-obavještajne agencije nisu voditelji postupka, odnosno nisu osobe koje provode saslušanje radi utvrđivanja postojanja uvjeta za međunarodnu zaštitu. Njihova uloga je samo da utvrde postojanje sigurnosnih zapreka što je nužno za zaštitu odnosno nacionalnu sigurnost Republike Hrvatske. Stoga Sigurnosno-obavještajna agencija ne postupa sukladno članku 14. Uredbe, već po drugim zakonima kojima se regulira njezino djelovanje."]
[46,"HRVATSKI PRAVNI CENTAR","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 18.","Predlaže se izmjena u članku 35. stavku 3. ZMPZ-a. Članak 13. stavak 13. Uredbe (EU) 2024/1348 o utvrđivanju zajedničkog postupka za međunarodnu zaštitu u Uniji  propisuje mogućnost da države članice mogu u nacionalnom pravu odrediti da, ako pravni savjetnik sudjeluje u osobnom intervjuu, on može intervenirati samo na kraju osobnog intervjua. Dakle radi se o mogućnosti, a ne propisanoj obvezi stoga nije jasno zašto se ovim izmjenama ZMPZ-a uvodi najrestriktivniji model, i to bez ikakvog obrazloženja ili potrebe koja proizlazi iz prakse  ili stručnih analiza.\nAko pravni savjetnik može reagirati tek na kraju saslušanja tada on ne može na vrijeme intervenirati ako se pitanja postavljaju nepravilno, ne može tražiti pojašnjenja važnih okolnosti tijekom saslušanja, ne može ukazati na pogrešno prevođenje ili pogrešno bilježenje iskaza, ne može spriječiti da važni elementi predmeta ostanu nerazjašnjeni, niti može tražiti pauzu ili zaustaviti saslušanje ako tražitelj zbog traume, ranjivosti ili nesporazuma treba pauzu ili dodatne prilagodbe.\nU kontekstu postupka za odobrenje međunarodne zaštite ovo je vrlo problematično jer saslušanje predstavlja centralni dio postupka te iskaz dan tijekom saslušanja nije tek jedan od dokaza već je i vrlo često jedini dokaz. Ako pravni savjetnik može intervenirati samo na kraju, tada  „na kraju“ može biti prekasno da se razjasne kontradikcije ili nesporazumi nastali zbog jezičnih i kulturnih barijera, te može doći do pogrešnog interpretiranja činjenica bez mogućnosti kvalitetnog ispravka uslijed nemogućnosti da se intervenira u trenutku kada se problem pojavi.\nDodatno, ovakav pristup osobito šteti ranjivim skupinama kao što su primjerice maloljetnici bez pratnje, žrtve mučenja, žene koje su preživjele seksualno nasilje, osobe s duševnim poteškoćama. Ranjive skupine često otežano komuniciraju, te imaju poteškoća u dosljednom opisivanju traumatskih događaja. Ako u takvim slučajevima pravni savjetnik ne može intervenirati i tijekom saslušanja, to može doprinijeti nejasnoći iskaza te se posljedično odraziti i na odluku koja se u konkretnom predmetu donosi.\nStoga kako bi pravna pomoć bila djelotvorna i učinkovita, te kako bi prisustvo pravnog savjetnika pridonijelo pravilnom utvrđivanju činjenica, predlaže se izmjena članka na način da se pravnom savjetniku omogući aktivno sudjelovanje tijekom cijelog saslušanja, a ne samo na njegovu završetku.","Nije prihvaćen","Kao i gore (Bez granica) Intervencija samo na kraju saslušanja je opcija koju državama članica nudi Uredba (EU) 2024/1348 u članku 13. Navedena je odredba nužna kako bi se omogućilo nesmetano provođenje saslušanja koje mora biti provedeno u skladu s načelom ekonomičnosti i svrsishodnosti. Time se ne dira u pravo tražitelja na pravnu pomoć i zastupanje.\nStranci se na početku saslušanja objašnjava da uvijek može tražiti pojašnjenja, ili reagirati ako postoje poteškoće s prevođenjem ili poteškoće neke druge naravi. Intervencijom na kraju saslušanja o dalje je moguće ukazati na eventualne propuste koji će biti uzeti u obzir ukoliko su opravdani."]
[47,"\"BEZ GRANICA\"","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 20.","U potpunosti se slažemo i podržavamo komentar Hrvatskog pravnog centra i smatramo ovo izuzetno problematičnim s obzirom na razloge odustajanja koji su, kako kolege navode, svima poznati u praksi: nerazumijevanje postupka, pritisak, strah ili pogrešne informacije, psihičko stanje, traume, zbunjenost ili nepovjerenje i sl. Uvođenje mogućnosti da se takvi propusti tumače kao „prešutno“ odustajanje otvara širok prostor za pogrešna ili preuranjena zaključivanja o volji tražitelja. Uredba (EU) 2024/1348 doista predviđa mogućnost tumačenja određenih postupovnih ponašanja kao implicitnog povlačenja zahtjeva, no ostavlja državama članicama dužnu pažnju osigurati da se takve situacije procjenjuju oprezno, individualno i uz razumijevanje okolnosti svakog slučaja. Izmjena hrvatskog zakona međutim nekritički uvodi najšire moguće tumačenje prešutnog odustanka, bez uspostave zaštitnih mehanizama koji bi spriječili krivo tumačenje. Dodatno zabrinjava što se izmjenama izostavljaju prethodne zaštitne odredbe i ne uvodi nikakav postupovni standard koji bi osigurao da se razlozi izostanka ili nesudjelovanja prvo utvrde, da se tražitelju omogući kontakt ili pojašnjenje, da se ranjivost uzme u obzir prije zaključivanja o odustanku. Bez takvih jamstava prešutno odustajanje može postati alat za ubrzano odbacivanje zahtjeva, a ne instrument za procesnu disciplinu.","Nije prihvaćen","Prešutni odustanak reguliran je člankom 41. Uredbe 2024/1348, koja je izravno primjenjiva. Dodatno na navedeno rješenje moguće je uložiti pravni lijek te je na taj način podložno sudskoj kontroli."]
[48,"IDEMO - INSTITUT ZA DEMOKRACIJU","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 20.","(2) Ako se tražitelj ne odazove na osobni razgovor ili napusti prihvatni centar bez obavijesti, Ministarstvo ga poziva pisanim putem da u roku od sedam dana navede razloge izostanka odnosno odsutnosti, uz upozorenje na moguće obustavljanje postupka.\n(3) Ako tražitelj u roku iz stavka 2. opravda izostanak razlozima koji su povezani s njegovim zdravstvenim stanjem, psihičkim stanjem, posljedicama traume, maloljetnošću ili drugim posebnim okolnostima, postupak se nastavlja.\n(4) Ako tražitelj izričito povuče zahtjev, Ministarstvo provjerava je li izjava dana dobrovoljno, ozbiljno i uz razumijevanje posljedica, uz pomoć tumača i po potrebi punomoćnika. Izjava o povlačenju bilježi se u zapisniku koji potpisuje tražitelj.\n(5) U slučaju obustave postupka ili povlačenja zahtjeva, tražitelj ima pravo podnijeti novi zahtjev ako podnese nove elemente ili pokaže da odluka o povlačenju nije bila dobrovoljna ili informirana.\n(6) Ni u slučaju obustave niti u slučaju povlačenja zahtjeva osoba ne smije biti udaljena, izručena ili vraćena suprotno članku 6. ovoga Zakona.","Nije prihvaćen","Ovaj je članak u potpunosti usklađen s Uredbom (EU) 2024/1348 koja je direktno primjenjiva te se ne može drugačije uređivati."]
[49,"HRVATSKI PRAVNI CENTAR","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 20.","Iako je članak 39. stavak 5. ZMPZ-a, koji propisuje da protiv rješenja MUP-a o obustavi na temelju izričitog odustajanja od zahtjeva nije dopuštena žalba, niti se može pokrenuti upravni spor, u skladu s člankom 40. stavkom 3. Uredbe 2024/1348, ovu odredbu smatramo iznimno problematičnom.  U praksi je čest problem da “izričito odustajanje” može  biti rezultat: nerazumijevanja postupka, pritiska, straha ili pogrešnih informacija, ili pak psihičkog stanja, traume, zbunjenosti ili nepovjerenja i sl.\nS druge strane članak 19. stavak 2. Ustava RH zajamčuje sudsku kontrolu  protiv pojedinačnih akata upravnih vlasti, pa ako se želi uvesti ovako restriktivna odredba onda bi u skladu s pravilima upravnog postupka i upravnog spora trebalo ovu odredbu preformulirati na način da se u slučaju izričitog odustanka od zahtjeva tražitelj, i tek nakon što je obaviješten o tome koje posljedice to može prouzročiti, treba  i pismenim putem odreći podnošenja pravnog lijeka.\nNadalje, s obzirom na to da je riječ o izravno primjenjivoj odredbi Iz Uredbe, nejasno je također zašto je predlagatelj ovu odredbu unio, ali nije unio isto direktno primjenjivu odredbu  iz istog članka Uredbe 2024/1348, konkretno iz članka 40. stavka 2.,a koja odredba propisuje da nadležna tijela u trenutku odustajanja od zahtjeva obavješćuju tražitelja o svim postupovnim posljedicama takvog odustajanja na jeziku koji razumije ili se opravdano pretpostavlja da ga razumije.\nS obzirom na dobro poznate izazove u nacionalnom sustavu azila, uključujući nedovoljan broj službenika koji odlučuju o zahtjevima za međunarodnu zaštitu, visoku fluktuaciju tih istih službenika te nedovoljno  iskustvo novih službenika, opravdano je očekivati ozbiljne poteškoće u praktičnoj primjeni novih odredbi. Posebno se postavlja pitanje kako će službenici u praksi jasno razlikovati koje su odredbe Uredbe prenesene u nacionalno zakonodavstvo, a koje se izravno primjenjuje. Ovakva normativna rascjepkanost dodatno otežava primjenu relevantnog zakonodavstva, osobito u situacijama poput ove, gdje se dio istog članka Uredbe preuzima u ZMPZ, a drugi dio bez ikakvog obrazloženja izostavlja. Takvo selektivno i neobrazloženo prenošenje (samo dijela) odredbi Uredbe povećava  rizik pravne nesigurnosti, različite i pogrešne primjene zakonodavstva među službenicima te otežava dosljedno i pravilno postupanje službenika koji provode postupak međunarodne zaštite.","Nije prihvaćen","Uredba je direktno primjenjiva te jasno u članku 40. propisuje da protiv odluke o izričitom odustanku nije dopušten pravni lijek. Ova odredba je direktno navedena u zakonu jer se ista pravna logika koristila u svim člancima, tj. da se pravni lijek izričito navodi kod svih vrsta odluka."]
[50,"IDEMO - INSTITUT ZA DEMOKRACIJU","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 22.","(1) Ubrzani postupak primjenjuje se samo u iznimnim slučajevima kada je zahtjev očito neosnovan, zlouporaban ili ne spada u područje međunarodne zaštite, a činjenice su jednostavne i lako provjerljive.\n(2) Ubrzani postupak ne smije se temeljiti isključivo na nezakonitom ulasku, nepostojanju putnih isprava ili zakašnjelom izražavanju namjere, niti se takve okolnosti smiju smatrati odlučnima pri ocjeni vjerodostojnosti.\n(3) Ubrzani postupak se ne primjenjuje na djecu, osobe sa znakovima traume, žrtve mučenja, seksualnog i rodno uvjetovanog nasilja te druge osobe s posebnim procesnim jamstvima.\n(4) Protiv odluke donesene u ubrzanom postupku tužba ima odgodni učinak ako podnositelj iznosi tvrdnje koje, uzimajući u obzir Konvenciju iz 1951. i relevantne međunarodne instrumente, nisu očito neosnovane.","Nije prihvaćen","Članak  je u potpunosti usklađen s Uredbom (EU)2024/1348 koja je direktno primjenjiva te se ne može drugačije uređivati"]
[51,"PUČKI PRAVOBRANITELJ","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 23.","Člankom 23. Nacrta prijedloga mijenja se članak 42. ZMPZ-a te se u stavku 2. navodi da će se organizacijama koje se bave zaštitom prava izbjeglica, a koje na temelju ugovora s Ministarstvom unutarnjih poslova pružaju pravno savjetovanje „iz članka 59. stavka 3. ovoga Zakona“, osigurati učinkovit pristup tražiteljima tijekom granične procedure. \n\nPočetno ukazujemo na vjerojatno omašku u navođenju članka 59. st.3., s obzirom da članak 59. stavak 3. ZMPZ-a uređuje način na koji se tražiteljima pružaju informacije, dok se pravno savjetovanje koje provode organizacije ili odvjetnici uređuje u članku 59. stavku 5. ZMPZ-a. Stoga predlažemo u članku 42. stavku 2. umjesto „iz članka 59. stavka 3. ovoga Zakona“ pisati „iz članka 59. stavka 5. ovoga Zakona.“\n\nPritom kao sadržajno značajno ukazujemo da članak 30. stavak 3. Uredbe (EU) 2024/1348 dopušta da države članice, na temelju nacionalnog prava, propišu ograničenja pristupa organizacijama koje pružaju pravnu pomoć samo ako su objektivno potrebna radi nacionalne sigurnosti, javnog poretka ili administrativnog upravljanja graničnim prijelazom, uključujući tranzitna područja ili objekt za zadržavanje i pritom izričito propisuje uvjet - da se pristup ne smije strogo ograničiti niti onemogućiti. \n\nNacrt prijedloga kojim se mijenja članak 42. stavak 3. međutim propisuje da se opunomoćeniku i predstavniku organizacije koja pruža pravnu pomoć i savjetovanje može privremeno ograničiti pristup tražitelju, „kada je to prijeko potrebno radi zaštite nacionalne sigurnosti ili javnog poretka Republike Hrvatske“. \n\nU obrazloženju predlagatelj navodi kako se ovime osigurava pravovremeni pristup postupku i ujednačava praksa postupanja u skladu s europskim standardima, pozivajući se na članak 30. stavak 3. Uredbe (EU) 2024/1348. \n\nS obzirom na izravnu primjenu uredbi Europske unije te obvezu preciznog prenošenja njihovih materijalnih standarda u nacionalni zakonodavni okvir, smatramo nužnim u cijelosti prenijeti relevantni tekst Uredbe, uključujući navedeno ograničenje, kako bi se spriječilo neopravdano ili prekomjerno ograničavanje pristupa organizacijama koje pružaju pravnu pomoć. \n\nTakođer, Nacrt prijedloga mijenja članak 42. stavak 6., prema kojem će Ministarstvo unutarnjih poslova dostaviti spis predmeta najkasnije u roku od osam dana od dana zaprimanja odluke kojom upravni sud traži spis predmeta. Prema članku 8. Zakona o upravnim sporovima (NN 36/24), kada se posebnim zakonom propisuje rok koji utječe na rješavanje upravnog spora, predlagatelj je dužan detaljno i razumno obrazložiti razloge za takav rok. Budući da obrazloženje Nacrta prijedloga takvo pojašnjenje ne sadrži, to je potrebno učiniti.","Prihvaćen","Prihvaćen"]
[52,"\"BEZ GRANICA\"","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 23.","Petodnevni rok za pokretanje upravnog spora protiv odluke donesene u graničnoj proceduri predstavlja izrazito kratak i u praksi teško izvediv rok, koji ne osigurava učinkovitu sudsku zaštitu kako to zahtijeva Uredba (EU) 2024/1348. Iako Uredba dopušta skraćene rokove u graničnim postupcima, propisuje da oni moraju biti realni, provedivi i da ne onemogućuju pravo na djelotvoran pravni lijek. U pet dana često nije moguće uspostaviti kontakt s pravnim savjetnikom, osigurati dolazak pravnog savjetnika i prevoditelja na dislociranu lokaciju, osobito ako su postupovne radnje odvijale u kasnim satima ili tijekom vikenda, osigurati prevođenje rješenja i komunikaciju na jeziku koji tražitelj razumije, omogućiti pravnom savjetniku uvid u spis, pripremiti kvalitetnu tužbu, uz obrazloženje i pravnu argumentaciju, prikupiti ili prevesti osnovne dokaze (npr. dokumente identiteta, medicinsku dokumentaciju, COI informacije). Rok od 5 dana, u uvjetima granične procedure koja se već odvija u ograničenim uvjetima pristupa i komunikacije, dodatno slabi procesna jamstva tražitelja te stoga predlažemo rok od minimalno 15 dana (stavak 4).","Nije prihvaćen","Navedeni rok je u okviru raspona koji omogućava Uredba (EU) 2024/1348. Dodatno riječ je o postupku koji mora biti završen u roku od 12 tjedana računajući do registracije namjere pa do trenutka kada tražitelj više nema pravo na ostanak. Dakle rok od 12 tjedana je rok u kojem i Ministarstvo i upravni sudovi moraju obaviti svoj dio radnji tako da rok od 15 dana nije prihvatljiv."]
[53,"\"BEZ GRANICA\"","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 23.","Predlažemo da se odredba iz članka 42. stavka 3. precizira i suzi, kako bi se izbjegla mogućnost proizvoljnog ili preširokog pozivanja na razloge nacionalne sigurnosti i javnog poretka. Pravo na komunikaciju s pravnim savjetnikom temeljno je procesno jamstvo, osobito u graničnoj proceduri u kojoj je sloboda kretanja ograničena, a rokovi izrazito kratki. Uredba (EU) 2024/1348 zahtijeva da pravna pomoć bude stvarna, učinkovita i neovisna, a to je moguće samo ako se pristup zastupniku ograničava iznimno i uz strogo propisane uvjete.\nPredlažemo sljedeće:\n1. Ograničenje se može primijeniti samo u iznimnim slučajevima kada postoje konkretne, dokazive i obrazložene sigurnosne okolnosti koje se ne mogu otkloniti manje restriktivnim mjerama (npr. nadzor pristupa, odvojen prostor, kontrolirane posjete).\n2. Ograničenje mora biti vremenski ograničeno i proporcionalno, uz obvezu što bržeg ponovnog omogućavanja pristupa čim prestanu razlozi ograničenja.\n3. Svako ograničenje mora biti doneseno u pisanom obliku, uz jasnu naznaku razloga, trajanja i pravnih lijekova koji su na raspolaganju opunomoćeniku i tražitelju.\n4. Ne smije se ograničiti pravo na kontakt s odvjetnikom ili drugim kvalificiranim pravnim savjetnikom, osim u slučajevima kada postoje ozbiljne sigurnosne indicije vezane uz konkretnu osobu (a ne općenite, široke kategorije kao što je „javni poredak“).\n5. Ranjivim skupinama pristup pravnoj pomoći ne smije se ograničiti, osim u krajnje izvanrednim okolnostima, uz obvezan nadzor i hitnu sudsku kontrolu.\n\nBez ovih zaštitnih mehanizama, široko formulirana odredba omogućuje da se opunomoćeniku pristup ograniči gotovo u svakom predmetu pozivanjem na općenite i nedefinirane sigurnosne razloge.","Nije prihvaćen","Navedena odredba usklađena je s člankom 30. Uredbe (EU) 2024/1348 prema kojem države članice mogu na temelju nacionalnog prava odrediti ograničenja za pristup iz prvog podstavka ako su objektivno potrebna radi sigurnosti, javnog poretka ili administrativnog upravljanja graničnim prijelazom, uključujući tranzitna područja, ili objektom za zadržavanje, pod uvjetom da se taj pristup ne ograniči u strogoj mjeri ili ne onemogući."]
[54,"\"BEZ GRANICA\"","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 23.","Uredba zahtijeva da države članice osiguraju učinkovit pristup pravnoj pomoći u graničnoj proceduri, ali nigdje ne propisuje da pravnu pomoć smiju pružati samo organizacije koje imaju ugovor s nacionalnim tijelom. Naprotiv, Uredba dopušta različite kvalificirane pružatelje pravne pomoći. Kako bi se izbjeglo stvaranje zatvorenog kruga „ugovornih organizacija“ te kako bi se osiguralo pravo tražitelja da slobodno izabere svog zastupnika, predlažemo da se u stavak (2) dopuni jasnim jamstvom da će MUP omogućiti sklapanje ugovora o pružanju pravnog savjetovanja svim pružateljima besplatne pravne pomoći koji iskažu interes i ispunjavaju objektivne stručne i etičke uvjete. Takvo rješenje spriječilo bi diskriminaciju između različitih organizacija ili odvjetnika, povećalo bi dostupnost pravne pomoći, osobito u graničnim postupcima, te bi osiguralo pluralizam pružatelja, što je važno radi povjerenja tražitelja i neovisnosti pravnog savjetovanja.\n\nNaravno, sklapanje ugovora treba biti uvjetovano time da protiv organizacije ili pojedinog savjetnika ne postoje sigurnosne, etičke ili profesionalne zapreke. Ovakav model bio bi u potpunosti usklađen s Uredbom (EU) 2024/1348, koja ne ograničava izbor pravnog savjetnika, te bi osigurao da tražitelji zaštite imaju stvaran, a ne samo formalno zajamčen pristup pravnoj pomoći tijekom granične procedure.","Nije prihvaćen","Pružanje informacija regulirano je izravno primjenjivom Uredbom (EU) 2024/1348 čija pravila omogućavaju državama članicama i reći kako je naša odredba potpuno usklađena s EU pravilima. Naime, ta pravila zahtijevaju da države članice osiguraju tražiteljima međunarodne zaštite samo pristup informacijama o organizacijama koje pružaju pravnu pomoć i zastupanje, uključujući besplatnu pravnu pomoć, te pravo na pravni savjet i zastupanje tijekom upravnih i drugih postupaka. Direktiva (EU) 2024/1346 i Uredba (EU) 2024/1348 dopuštaju državama članicama da organizaciju i provedbu takvih usluga prilagode nacionalnim sustavima i praksama, uključujući određivanje uvjeta, vremenskih i financijskih ograničenja, pod uvjetom da se ne ograničava djelotvoran pristup pravnoj pomoći"]
[55,"CENTAR ZA MIROVNE STUDIJE","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 23.","Tražimo da se iz prijedloga čl. 42. izbriše satavak 3. Prema međunarodnom i pravu Europske unije, prijetnja „nacionalnoj sigurnosti” ili „javnom poretku” u području migracija i azila mora se odnositi na stvarnu, sadašnju ili buduću opasnost te se ne može temeljiti isključivo na prošlom ponašanju osobe (Orfanopoulos i Oliveri protiv Land Baden-Württemberga, Sud EU, spojeni predmeti C-482/01 i C-493/01, presuda od 29. travnja 2004.). Nadalje, navodna prijetnja mora se odnositi na državu u kojoj je podnesen zahtjev za azil (C.G. i drugi protiv Bugarske, ESLJP, zahtjev br. 1365/07, presuda od 24. travnja 2008., st. 43.–44.; Bundesrepublik Deutschland protiv B i D, Sud EU, spojeni predmeti C-57/09 i C-101/09). Iako nacionalna tijela uživaju određeni stupanj diskrecije u utvrđivanju takve prijetnje, ona su i dalje obvezna provesti individualiziranu procjenu te utvrditi postojanje „razumnih osnova” za zaključak da određena osoba predstavlja prijetnju nacionalnoj sigurnosti.\n\nIako članak 72. UFEU-a propisuje da Uredba ne utječe na izvršavanje odgovornosti država članica u pogledu očuvanja javnog reda i mira te zaštite unutarnje sigurnosti, ta se odredba ni u kojem slučaju ne može koristiti kao pravna osnova za kršenje međunarodnog i europskog prava putem diskriminacije na temelju migrantskog statusa te uskraćivanja pristupa informacijama, odvjetniku odnosno pravnom savjetniku iz organizacija civilnog društva koje pružaju pravnu pomoć u detenciji. Takvim se postupanjem osobama u praksi uskraćuje i samo pravo na pristup sudu te pravo na djelotvoran pravni lijek.\nPrema zakonima Republike Hrvatske, spis Sigurnosno-obavještajne agencije (SOA), na temelju kojeg se neka osoba proglašava sigurnosnom prijetnjom, nije dostupan čak ni službenicima Ministarstva unutarnjih poslova koji donose odluke o lišavanju slobode ili o pravu na međunarodnu zaštitu, već isključivo sudu, i to tek nakon pokretanja sudskog postupka.\n\nTakav normativni okvir dodatno naglašava nužnost snažnog i učinkovitog sudskog nadzora.\nU kontekstu primjene pravnih okvira koji dopuštaju protjerivanje osoba za koje se smatra da predstavljaju prijetnju nacionalnoj sigurnosti — uz formalno poštivanje načela zabrane prisilnog vraćanja (non-refoulement) — obveza temeljite i individualizirane procjene okolnosti svakog pojedinog slučaja postaje još izraženija. Takva procjena nužno uključuje i djelotvornu sudsku kontrolu. U protivnom se otvara prostor za arbitrarno donošenje odluka od iznimne važnosti, bez stvarne odgovornosti i nadzora.\nPosebno valja istaknuti da se optužbe o ugrožavanju nacionalne sigurnosti mogu koristiti kao temelj za lišavanje slobode posebno ranjivih osoba, uključujući maloljetnike. U tom je kontekstu detencija djece isključivo zbog njihova statusa državljana trećih zemalja, pod izlikom nacionalne sigurnosti, ipso facto diskriminatorna i ne može se opravdati. Djeca koja su državljani država članica EU-a, a koja jednako mogu navodno predstavljati prijetnju „javnom poretku” ili „nacionalnoj sigurnosti”, ne mogu biti lišena slobode izvan okvira kaznenog prava. Različito postupanje prema djeci državljanima trećih zemalja stoga predstavlja nezakonitu diskriminaciju. Ipak, ovako sročena zakonska odredba i njima bi moga onemogućiti pristup pravnom savjetovanju.\nNaposljetku, zakonski prijedlozi koji predviđaju mogućnost ograničavanja pristupa tražiteljima međunarodne zaštite njihovim opunomoćenicima ili predstavnicima organizacija za zaštitu ljudskih prava „kada je to nužno radi zaštite nacionalne sigurnosti ili javnog poretka” ostaju u potpunisti nedorečeni. Potpuno je nejasno na koji bi način pristup pravnom savjetovanju sam po sebi mogao ugroziti nacionalnu sigurnost ili javni poredak.\n\nTakva neodređenost ostavlja prostor za arbitrarno odlučivanje o tome kome će biti omogućeno pravo na informacije, pristup pravnom lijeku i odvjetniku — upravo onim jamstvima koja čine samu srž ustavnog i pravnog poimanja javnog poretka Republike Hrvatske.","Nije prihvaćen","Navedena odredba usklađena je s člankom 30. Uredbe (EU) 2024/1348 prema kojem države članice mogu na temelju nacionalnog prava odrediti ograničenja za pristup iz prvog podstavka ako su objektivno potrebna radi sigurnosti, javnog poretka ili administrativnog upravljanja graničnim prijelazom, uključujući tranzitna područja, ili objektom za zadržavanje, pod uvjetom da se taj pristup ne ograniči u strogoj mjeri ili ne onemogući."]
[56,"IDEMO - INSTITUT ZA DEMOKRACIJU","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 23.","(1) Osobe u graničnom postupku i u tranzitnom prostoru smatraju se pod jurisdikcijom Republike Hrvatske te uživaju sva prava i zaštitu iz ovoga Zakona, uključujući načelo zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja iz članka 6.\n(3) Granična procedura može trajati najdulje četiri tjedna od dana izražavanja namjere. Po isteku tog roka osoba se upućuje u unutrašnjost države i primjenjuju se odredbe o redovitom postupku, uz mogućnost razmjernog ograničenja kretanja sukladno članku 54. i 54.a.\n(7) Visokom povjereniku Ujedinjenih naroda za izbjeglice (UNHCR) te domaćim i međunarodnim neprofitnim organizacijama koje pružaju pravnu, psihosocijalnu ili humanitarnu pomoć tražiteljima međunarodne zaštite osigurava se učinkoviti pristup osobama u graničnom postupku, prihvatnim i zadržavajućim centrima, uz prethodnu registraciju i poštovanje sigurnosnih i kućnih pravila.\n(8) Ograničenje pristupa organizacija iz stavka 7. može se odrediti samo pojedinačnim, pisanim i obrazloženim rješenjem, ako je to nužno i razmjerno zbog zaštite nacionalne sigurnosti, javnog zdravlja ili sigurnosti određenog objekta, pri čemu ograničenje ne smije dovesti u pitanje mogućnost tražitelja da dobiju neovisnu pravnu i humanitarnu pomoć. Protiv rješenja je dopušteno pokrenuti upravni spor.\n(9) Ograničenja iz stavka 8. ne smiju se koristiti za sprječavanje rada organizacija zbog sadržaja njihove pravne ili zagovaračke aktivnosti, niti za odvraćanje tražitelja od kontakta s njima.","Nije prihvaćen","Granična procedura regulirana je Uredbom (EU) 2024/1348 koja je izravno primjenjiva."]
[57,"CENTAR ZA MIROVNE STUDIJE","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 23.","8) Tražimo da se čl. 42. stavak 2 izmjeni na način da glasi (2) Organizacijama koje se bave zaštitom prava izbjeglica te koje  pružaju pravno savjetovanje te odvjetnicima osigurat će se učinkovit pristup tražiteljima tijekom granične procedure.\n\nUredba (EU) 2024/1348U dobro je prepoznala kako je u interesu država članica i tražitelja da tražitelji u vrlo ranoj fazi dobiju sveobuhvatne informacije o postupku koji treba slijediti te o svojim pravima i obvezama. Osim toga, ključno je da se pružanjem kvalitetnih informacija i pravne potpore osigura ispravno prepoznavanje potreba za međunarodnom zaštitom već u fazi upravnog postupka, što će dovesti do učinkovitijeg i kvalitetnijeg donošenja odluka.\n\nPritom navedena Uredba na više mjesta ističe važnost pravnog savjetovanja. \n\nU čl. 15 st.1. Uredba govori kako  tražitelji imaju pravo da se na djelotvoran način savjetuju s pravnim savjetnikom ili drugim savjetnikom o pitanjima u vezi s njihovim zahtjevima u svim fazama postupka.\n\nIsti članak 15. st. 2. Ne dovodeći u pitanje pravo tražitelja da o vlastitom trošku odabere svojeg pravnog savjetnika ili drugog savjetnika, tražitelj može zatražiti besplatno pravno savjetovanje u upravnom postupku predviđenom u poglavlju III. u skladu s člankom 16. te besplatnu pravnu pomoć i zastupanje u postupku povodom pravnog lijeka predviđenom u poglavlju V. u skladu s člankom 17.\n\nDa svaki tražitelj međunarodne zaštite – uključujući i osobe koje se nalaze u graničnom postupku – ima pravo odabrati svog pravnog savjetnika, potvrđuje i članak 18. stavak 3. Uredbe (EU) 2024/1348. Navedena odredba propisuje da pravni savjetnik tražitelja, odnosno osoba ovlaštena za pružanje pravnog savjetovanja, koja savjetuje, pomaže ili zastupa tražitelja, mora imati pristup zatvorenim prostorima, uključujući objekte za zadržavanje i tranzitna područja, radi pružanja savjetovanja, pomoći ili zastupanja u skladu s Direktivom (EU) 2024/1346.\n\nIstina je da Uredba predviđa mogućnost da pristup pravnog savjetnika podliježe prethodnom dogovoru. Međutim, imajući u vidu svrhu i smisao predmetnih odredbi, takav se zahtjev nipošto ne smije tumačiti na način koji bi doveo do ograničavanja prava tražitelja međunarodne zaštite da slobodno odabere vlastitog odvjetnika ili pravnog savjetnika, niti na način koji bi omogućio Ministarstvu unutarnjih poslova da mu uskrati pristup njegovoj stranci. Takvo bi postupanje bilo protivno temeljnim pravilima međunarodnog i europskog prava, uključujući pravo na pristup odvjetniku, pravo na djelotvoran pravni lijek te pravo na pristup sudu.\n\nUzimajući u obzir i izrazito kratke rokove za podnošenje tužbe pred upravnim sudom propisane ovim Zakonom, neupitno je da omogućavanje pravnog savjetovanja i pristupa odvjetniku u svakoj fazi postupka, i to bez odgode, predstavlja ključan preduvjet za učinkovito ostvarivanje prava na pravni lijek.\n\nO potencijalno diskriminatornom učinku osporavane odredbe, koja dovodi do nejednakog položaja između osoba lišenih slobode u zatvorskom sustavu – koje imaju pravo na posjete odvjetnika po vlastitom izboru – i osoba koje se nalaze u graničnom postupku, a kojima bi isto pravo bilo uskraćeno, suvišno je i naglašavati.","Nije prihvaćen","Navedena odredba usklađena je s člankom 30. Uredbe (EU) 2024/1348 prema kojem države članice mogu na temelju nacionalnog prava odrediti ograničenja za pristup iz prvog podstavka ako su objektivno potrebna radi sigurnosti, javnog poretka ili administrativnog upravljanja graničnim prijelazom, uključujući tranzitna područja ili objektom za zadržavanje, pod uvjetom da se taj pristup ne ograniči u strogoj mjeri ili ne onemogući."]
[58,"CENTAR ZA MIROVNE STUDIJE","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 28.","Predlažemo da se čl. 47. stavak 3 briše. \n\nUredba (EU) 2024/1348 izričito propisuje da se relevantni dokumenti za razmatranje zahtjeva prevode „prema potrebi“, te da prijevod takvih dokumenata mogu pružiti i drugi subjekti te se isti mogu financirati iz javnih sredstava, u skladu s nacionalnim pravom.\nRadi učinkovitog i pravičnog vođenja postupka, nužno je osigurati prijevod svih dokumenata relevantnih za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu. Neprihvatljivo je očekivati od tražitelja, koji se često nalaze u ubrzanim postupcima, da samostalno pribave dokumente, angažiraju ovlaštenog prevoditelja i osiguraju prijevode u strogo ograničenim rokovima, osobito ako su smješteni u udaljenim ili specijaliziranim objektima za zadržavanje, gdje je pristup kvalificiranim prevoditeljima otežan.\nStoga bi prijevode relevantnih dokumenata trebalo financirati i osigurati od strane države, čime se omogućuje temeljitija i točnija procjena činjenica i dokaza u postupku.\nSankcioniranje tražitelja zbog naknadnog podnošenja zahtjeva ili otežavanje njegovog dokazivanja ne doprinosi učinkovitosti sustava azila. Naprotiv, takva praksa stvara sustav koji je ovisan o financijskoj sposobnosti podnositelja zahtjeva te u nejednak položaj stavlja one koji mogu platiti prijevod i one koji to ne mogu.  A to je upravo suprotno pravičnosti i jednakosti koje bi sustav međunarodne zaštite morao jamčiti.","Prihvaćen","Članak 9. izmjena i dopuna Zakona će se dopuniti na način da važeći stavak 8., koji propisuje da ukoliko se ocijeni da su dokumenti relevantni za postupak, a tražitelj ne posjeduje dovoljno novčanih sredstava, trošak snositi Ministarstvo, neće biti brisan"]
[59,"HRVATSKI PRAVNI CENTAR","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 28.","Predlaže se dopuna članka 47. stavka 3. na način da se propišu iznimke od obveze snošenja troškova prijevoda kod naknadnih zahtjeva.\nU članku 34. stavku 4. Uredbe (EU) 2024/1348 propisano je da države članice mogu u slučaju naknadnih zahtjeva zahtijevati od tražitelja da snosi trošak prijevoda dokumenata. Dakle, riječ je o mogućnosti, a ne o obvezi koju države članice moraju implementirati.\nU prijedlogu izmjena Zakona o međunarodnoj i privremenoj zaštiti ta se mogućnost pretače u apsolutnu obvezu, bez ikakvih iznimki ili ograničenja što može rezultirati nemogućnošću učinkovitog pristupa postupku i posljedicama koje su protivne ciljevima sustava međunarodne zaštite.\nIako smo svjesni da postoje slučajevi u kojima  se mogućnost podnošenja naknadnog zahtjeva zloupotrebljava, ipak treba imati na umu da u pravilu, tražitelji podnose naknadne zahtjeve zato što su se pojavile nove činjenice ili dokazi, ili se stanje u zemlji podrijetla pogoršalo ili možda ranije nisu bili u stanju iznijeti sve okolnosti (npr. zbog traume).\nZa većinu tražitelja trošak stručnog prijevoda nije  priuštiv. Propisivanje ove obveze bez iznimki moglo bi u praksi dovesti do: onemogućavanja podnošenja dopuštenog naknadnog zahtjeva; povrede prava na djelotvoran pravni lijek, ali isto tako i rizika od udaljenja u državu gdje za tražitelja postoji opasnost, što je protivno načelu non-refoulement-a.\nUredba 2024/1348 nigdje ne propisuje obvezu države da naplaćuje prijevod, nego samo omogućava da se to propiše. S obzirom da se Hrvatska odlučila koristiti mogućnost naplate troškova prijevoda potrebno je tu mogućnost koristiti samo ako to smatra razmjernim i nužnim, te je stoga nužno propisati iznimke od obveze snošenja troškova prijevoda za tražitelje, primjerice: ako tražitelj nema dostatnih sredstava, ako se može zaključiti da naknadni zahtjev nije zloupotreba, nego da  postoje nove činjenice ili dokazi; ako bi naplata prijevoda onemogućila vođenje postupka i time dovela do povrede načela non-refoulement, ako je primjerice  tražitelj maloljetnik bez pratnje ili druga ranjiva osoba i slično.","Prihvaćen","Članak 9. izmjena i dopuna Zakona će se dopuniti na način da važeći stavak 8., koji propisuje da ukoliko se ocijeni da su dokumenti relevantni za postupak, a tražitelj ne posjeduje dovoljno novčanih sredstava, trošak snositi Ministarstvo, neće biti brisan"]
[60,"HRVATSKI PRAVNI CENTAR","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                    Članak 29.","Predložene izmjene ZMPZ-a u članku 49. stavku 5. propisuju iznimno kratak rok od 8 dana za pokretanje upravnog spora protiv rješenja kojim se ukida međunarodna zaštita (azil ili supsidijarna zaštita) što može dovesti do teških posljedica za osobu kojoj se ukida status uključujući pravo na boravak, te izlaganje riziku od povratka u zemlju porijekla koja možda i dalje nije sigurna za tu osobu.\nNaime, kratki rok od 8 dana ozbiljno ograničava pristup učinkovitoj pravnoj pomoći i učinkovitom pravnom lijeku. Naime ovako kratkim rokom pružateljima pravne pomoći vrlo je otežana priprema tužbe u složenim slučajevima, koji zahtijevaju razgovor s osobom kojoj se ukida status, prikupljanje dokaza, dokumentacije i  slično.\n Stoga se predlaže produljiti rok iz stavka 5. na  rok od 30 dana, a ako je nužno uvesti kraći rok onda propisati produljenje roka za pokretanje upravnog spora na najmanje 15 dana.","Prihvaćen","Prihvaćen"]
[61,"IDEMO - INSTITUT ZA DEMOKRACIJU","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 31.","(1) Tužba ima odgodni učinak, osim ako ovim Zakonom nije drukčije izričito propisano i ako izvršenje odluke ne bi moglo dovesti do povrede načela zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja iz članka 6. ovoga Zakona.\n(2) U slučajevima u kojima prema pravu Europske unije tužba nema automatski odgodni učinak, sud na zahtjev tužitelja donosi odluku o odgodi izvršenja prije udaljenja osobe, ako postoji razumna tvrdnja da bi udaljenje moglo dovesti do rizika progona, mučenja ili drugog oblika okrutnog, nečovječnog ili ponižavajućeg postupanja ili kažnjavanja.\n(3) U postupcima ograničenja slobode kretanja i zadržavanja (članci 54. i 54.a) tužba ima odgodni učinak do odluke suda.","Nije prihvaćen","Članak 31. ovih izmjena i dopuna su u potpunosti usklađene s pravilima EU kao i Zakonom o općem upravnom postupku. Načelo zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja ima opći i obvezujući karakter te proizlazi iz prava Europske unije i Ustava Republike Hrvatske, zbog čega ga nije potrebno niti primjereno ponovno normirati kroz pojedine procesne institute, uključujući pitanje odgodnog učinka tužbe. Naime, načelo „non- refoulement“ se primjenjuje horizontalno kroz cijeli sustav međunarodne zaštite. \nŠto se tiče automatskog odgodnog učinka tužbe u slučajevima ograničenja slobode kretanja i zadržavanja smatramo kako bi takav učinak bio suprotan cilju učinkovitog postupka jer bi onemogućio primjenu mjere upravo u vrijeme za koje je ona ciljana i vremenski ograničena, čime bi se zapravo i sudska kontrola svela na formalnost bez stvarnog učinka, uzimajući u obzir strogo propisane razloge za zadržavanje i ograničenje slobode kretanja."]
[62,"IDEMO - INSTITUT ZA DEMOKRACIJU","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 32.","1. Iza stavka 2. dodaje se novi stavak 3. koji glasi:\n(3) Tražitelj međunarodne zaštite ima pravo na pristup svim razinama odgoja i obrazovanja u Republici Hrvatskoj – predškolskom, osnovnoškolskom, srednjoškolskom, visokom i strukovnom obrazovanju – pod jednakim uvjetima kao i državljani Republike Hrvatske, u skladu s posebnim propisima. Nadležna tijela dužna su osigurati razmjerne prilagodbe i potrebnu jezičnu podršku, uzimajući u obzir dob, prethodno obrazovanje i razinu poznavanja hrvatskoga jezika tražitelja.\n2. Dosadašnji stavak 3. postaje stavak 4. i mijenja se te glasi:\n(4) Tražitelj međunarodne zaštite dužan je surađivati u mjerama integracije koje određuje Ministarstvo, osobito kroz pohađanje tečajeva hrvatskoga jezika, kulturne i društvene orijentacije te tečaja o osnovama ustavnog poretka i pravnog sustava Republike Hrvatske. Za svaku od navedenih mjera osigurat će se odgovarajući programi i tečajevi, uz nužnost polaganja ispita ili druge provjere znanja nakon završetka pojedine mjere, koje se organiziraju u suradnji s obrazovnim ustanovama i nevladinim organizacijama.\n3. Iza novog stavka 4. dodaje se novi stavak 5. koji glasi:\n(5) Nepristupanje tečajevima ili ispitima iz stavka 4. ovoga članka, bez opravdanog razloga, smatra se odustajanjem od sudjelovanja u određenoj integracijskoj mjeri i može se uzeti u obzir pri procjeni stupnja integracije tražitelja, kao i pri procjeni njegova odnosa prema ustavnom poretku i pravnom sustavu Republike Hrvatske. Takvo ponašanje može se, zajedno s drugim relevantnim okolnostima, uzeti u obzir pri ocjeni postojanja opasnosti za javni poredak ili nacionalnu sigurnost u postupcima po ovome Zakonu i posebnim propisima. Sam neuspjeh na ispitu, ako je tražitelj redovito sudjelovao u programu i pristupio provjeri znanja, ne smatra se odustajanjem od integracije niti može sam po sebi predstavljati razlog za prestanak prava iz ovoga Zakona.\n4. Iza stavka 6. dodaju se novi stavci 7., 8. i 9. koji glase:\n(7) Tražitelju međunarodne zaštite izdaje se iskaznica koja vrijedi kao javna isprava o identitetu za sve postupke pred tijelima državne vlasti i pravnim osobama s javnim ovlastima, kao i radi ostvarivanja prava na obrazovanje, rad, zdravstvenu i socijalnu zaštitu te drugih prava iz ovoga Zakona i posebnih propisa. Iskaznica prikazuje i OIB.\n(8) Tijela državne vlasti, pravne osobe s javnim ovlastima te druge osobe koje u okviru svoje djelatnosti provjeravaju identitet dužne su prihvatiti iskaznicu tražitelja međunarodne zaštite kao valjanu ispravu o identitetu.\n(9) Pregled osobnih elektroničkih uređaja tražitelja (mobilni telefon, računalo i dr.) radi utvrđivanja identiteta i okolnosti bitnih za postupak dopušten je samo uz prethodnu pisanu, slobodnu i informiranu suglasnost tražitelja. Odbijanje davanja suglasnosti za pregled uređaja ne može samo po sebi biti razlog za nepovoljniju odluku u postupku, niti se smije smatrati nedostatkom suradnje. Pregled uređaja može se naložiti bez suglasnosti tražitelja samo na temelju pisanog, obrazloženog rješenja suda, kada postoje ozbiljni i konkretni razlozi za sumnju da je osoba uključena u teška kaznena djela ili ozbiljnu prijetnju nacionalnoj sigurnosti, uz primjenu odgovarajućih odredbi zakona kojim se uređuje kazneni postupak.\nDosadašnji stavci 4., 5. i 6. postaju stavci 10., 11. i 12.","Nije prihvaćen","Ovaj Nacrt je usklađen s Direktivom o standardima prihvata (EU) 2024/1346 te omogućava tražiteljima međunarodne zaštite pristup osnovnom i srednjem obrazovanju. S Obzirom na privremeni karakter boravka statusa tražitelja međunarodne zaštite, omogućavanje pristupa visokom i strukovnom obrazovanju pod jednakim uvjetima kao za hrvatske državljane nije praktično niti proporcionalno. Što se tiče obveznih mjera integracije za tražitelje one su propisane člankom 58.a kojim se prenosi članak 18. navedene Direktive.\nŠto se tiče integracijskih mjera, ovaj prijedlog ZMPZ-a predviđa da provoditelji aktivnosti vode evidenciju prisutnosti tražitelja na radionicama i tečajevima te da Ministarstvo može ograničiti materijalne uvjete prihvata i ukinuti novčanu naknadu tražitelju koji bez opravdanog razloga ne pohađa aktivnosti.\n\nUključivanje izostanaka u procjenu stupnja integracije, odnosa prema ustavnom poretku ili sigurnosti smatramo neproporcionalnim i nepotrebnim. Predložena mjera nije u skladu s načelom proporcionalnosti mjera i privremenog statusa tražitelja.\n\nŠto se tiče prijedloga vezano za izdavanje osobne iskaznice tražiteljima, upućujemo na izravnu primjenu članka 29. Uredbe (EU) 2024/1348, a koji regulira izdavanje takvog dokumenta navodeći da oni trebaju biti dokaz identiteta, već se smatraju dostatnim sredstvima kako bi se tražitelji identificirali nacionalnim tijelima i pristupili svojim pravima tijekom trajanja postupka za međunarodnu zaštitu. Također, ovim člankom Uredbe propisan je I točan sadržaj takvog dokumenta.\nŠto se tiče prijedloga za novi stavak 9. skrećemo pozornost kako sukladno članku 52. važećeg Zakona utvrđivanje i provjera identiteta može uključivati pretragu predmeta i nosača podataka kao što su računala te drugih elektroničkih i mobilnih uređaja koje ima kod sebe, u svrhu utvrđivanja identiteta i države podrijetla."]
[63,"MÉDECINS DU MONDE ASBL - DOKTERS VAN DE WERELD VZW","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 32.","Komentar na stavak 6:\nPredlažemo da se odredba izmijeni kako bi se osiguralo da i osobe u transferu imaju pravo na zdravstvenu skrb u skladu s medicinskim indikacijama, a ne isključivo na „osnovne uvjete prihvata“ u užem smislu (smještaj, hrana i hitna medicinska pomoć). Cilj Direktive (EU) 2024/1346 je osigurati zaštitu fizičkog i mentalnog zdravlja svih tražitelja međunarodne zaštite u sustavu prihvata, što uključuje pristup nužnoj zdravstvenoj skrbi, a međunarodne konvencije (ICESCR, CEDAW, CRC) dodatno jamče pravo na najvišu moguću razinu tjelesnog i mentalnog zdravlja, uključujući liječenje bolesti, mentalno zdravlje, seksualnu i reproduktivnu zdravstvenu zaštitu te rehabilitaciju kada je potrebna.\nOgraničavanje prava na zdravlje samo na hitne intervencije za osobe u transferu dovodi do rizika za javno zdravlje i od pogoršanja zdravstvenog stanja, prekida terapije i kršenja temeljnih prava.\nStoga predlažemo izmjenu teksta u:\n„Iznimno od stavka 1. ovoga članka, strancu u transferu, sukladno rješenju o transferu, osigurat će se smještaj, hrana i zdravstvena skrb u skladu s medicinskim indikacijama do izvršenja primopredaje odgovornoj državi članici Europskoga gospodarskog prostora.“\nOva izmjena osigurava usklađenost s pravnom stečevinom EU i međunarodnim konvencijama, štiti javno zdravlje i dostojanstvo osoba te smanjuje rizik od hitnih intervencija i dugoročnih komplikacija.","Djelomično prihvaćen","Prijedlog se djelomično prihvaća te će stavak 6. članka dopuniti na način da glasi: \n„(6) Iznimno od stavka 1. ovoga članka, strancu u transferu, sukladno rješenju o transferu osigurat će se osnovni uvjeti prihvata te potrebna zdravstvena skrb do izvršenja primopredaje odgovornoj državi članici Europskoga gospodarskog prostora.“."]
[64,"CENTAR ZA MIROVNE STUDIJE","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 32.","S obzirom na pojačanu prisutnost agenata Sigurnosno-obavještajne agencije u kontekstu obavezne sigurnosne provjere koja se provodi u postupku traženja međunarodne zaštite, te da se Zakon o međunarodnoj i privremenoj zaštiti na više mjesta poziva na nacionalnu sigurnost kao razlog ograničavanja prava, smatramo da je potrebno urediti ovlasti agenata SOA-e te djelatnika javnih tijela te prava tražitelja u postupku sigurnosne provjere stoga predlažemo da se u članku 52. nakon stavka 4. dodaju stavci 5. i 6. sa sljedećim sadržajem: \n\n\"(5) Iznimno od članka 52. stavka 4. ovog Zakona (dužnost suradnje tražitelja međunarodne zaštite s državnim tijelima Republike Hrvatske te postupanja po njihovim mjerama i uputama) tražitelj ima pravo odbiti naloge ili druge upute zaštitara prihvatilišta, policijskih službenika ili djelatnika drugih državnih tijela Republike Hrvatske, uključujući i Sigurnosno-obavještajne agencije, a koji se odnose na pretragu ili pregled mobilnog uređaja ili drugih informacijsko-komunikacijskih uređaja te drugih privatnih stvari tražitelja. Ako tražitelj ne pristane na pregled ili pretragu, pregled ili pretraga iz prethodnog stavka moguće je izvršiti isključivo na temelju sudskog naloga sukladno Zakonu o kaznenom postupku. O svakom pregledu ili pretrazi izrađuje se zapisnik koji se uključuje u spis predmeta tražitelja. \n(6)  Iznimno od članka 52. stavka 4. ovog Zakona tražitelj ima pravo odbiti postupati po nalogu, uputi ili drugom zahtjevu zaštitara prihvatilišta, policijskih službenika ili djelatnika drugih državnih tijela Republike Hrvatske koji su protivni Ustavu RH, zakonima i drugim prisilnim propisima RH ili su dani izvan ovlasti i nadležnosti zaštitara prihvatilišta, policijskih službenika ili djelatnika drugih državnih tijela Republike Hrvatske.\"","Nije prihvaćen","Važeći Zakon o međunarodnoj i privremenoj zaštiti kao i ovaj prijedlog izmjena već predviđa obvezu suradnje tražitelja s nadležnim državnim tijelima u okviru svojih ovlasti, uz jasno određene granice djelovanja nadležnih tijela i zaštitu prava tražitelja. Dodavanje iznimnih prava na odbijanje naloga ili uputa ugrozilo bi provedbu zakonom propisanih sigurnosnih mjera. \nPretrage i pregledi mobilnih i drugih informacijsko-komunikacijskih uređaja ili privatnih stvari tražitelja provode se u skladu sa zakonom, uz zaštitu privatnosti i nadzor nadležnih tijela, uključujući sudske mehanizme kada je to zakonski propisano. Dodatne odredbe predlagatelja stvorile bi pravnu nesigurnost i time dovele do proceduralnih sukoba, budući da se u praksi mora osigurati hitna i učinkovita provedba sigurnosnih provjera u kontekstu međunarodne zaštite.\n\nStoga smatramo da je postojeći zakonski okvir dovoljno uravnotežen i da štiti prava tražitelja, ali istovremeno omogućuje nadležnim tijelima provedbu nužnih sigurnosnih provjera u skladu s nacionalnim zakonodavstvom i Ustavom Republike Hrvatske."]
[65,"PUČKI PRAVOBRANITELJ","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                      Članak 34.","Člancima 34. i 35. Nacrta prijedloga osigurava se provedba odredbi iz čl. 9. i 10. Direktive (EU) 2024/1346 koje uređuju lišenje slobode i ograničenje slobode kretanja tražitelja međunarodne zaštite. \n\nKao osobito važno ističemo da instituti predviđeni člancima 34. i 35. Nacrta prijedloga Zakona nisu dovoljno jasno i precizno definirani u tekstu zakona, a što je potrebno radi pravne sigurnosti. S obzirom na važnost i specifičnosti zaštite ljudskih prava osoba u kontekstu lišenja slobode, dodatno ukazujemo da pravni sustav RH već sadrži različite  termine kojima se označava lišenje slobode i ograničenje slobode kretanja, a ovim putem se terminologija i dodatno usložnjava, pri čemu se i brojni različiti izrazi u ovom kontekstu migracija ujedno nalaze u dva zakona, i to koji se paralelno donose (Zakonu o strancima i Zakonu o međunarodnoj i privremenoj zaštiti), a što sve može voditi nejasnoćama u provedbi koje mogu rezultirati povredama prava. Istovremeno upravo je precizno definiranje svake pojedine mjere nužan preduvjet za postavljanje adekvatnih pravnih jamstava za svaku od njih i mehanizama nadzora njihovoj primjeni.\n\nKonkretno, predviđaju se instituti “ograničenja slobode kretanja” i “zadržavanja”, te se reguliraju situacije u kojima tražitelji međunarodne zaštite nemaju pravo na slobodu kretanja bez da su jasno određeni i precizno međusobno razgraničeni. Pri tome, samo se člankom 4. Nacrta prijedloga definira pravni pojam “zadržavanja”, ali i to nedovoljno precizno, odnosno “kao uskraćivanje slobode kretanja tražitelja u specijaliziranim objektima za zadržavanje sukladno čl. 54.a ovog Zakona”.\n\nNadalje, člankom 34. Nacrta prijedloga koji uređuje ograničenje slobode kretanja prenosi se članak 9. Direktive (EU) 2024/1346 Europskog parlamenta i Vijeća. Međutim, propušteno je prenijeti sva jamstva predviđena odredbama tog članka. Konkretno, propušteno je prenijeti da se tražitelja međunarodne zaštite pisanim putem obavještava o odluci o ograničenju slobode kretanja, postupcima za osporavanje odluke i posljedicama nepoštovanja obveza nametnutih odlukom, kao i da se te informacije pružaju u sažetom, transparentnom, razumljivom i lako dostupnom obliku, uz uporabu jasnog  jednostavnog jezika. Također je propušteno propisati da predmetne odluke moraju biti razmjerne te se moraju uzeti u obzir relevantni aspekti pojedinačne situacije tražitelja međunarodne zaštite, uključujući posebne potrebe u vezi s prihvatom. \n\nTakođer, ovim putem od predlagatelja molimo pojašnjenje - jesu li u odnosu na tražitelje međunarodne zaštite koji se nalaze u graničnoj proceduri predviđena jamstva iz članka 9. Direktive (EU) 2024/1346? Naime, stavkom 1. članka 54. predviđa se da tražitelj međunarodne zaštite koji se nalazi u graničnoj proceduri nema pravo na slobodu kretanja i ne smatra se osobom koja je ušla na teritorij RH. Tekst te odredbe dopušta tumačenje prema kojem se toj kategoriji osoba ograničava sloboda (kretanja) 'automatizmom' odnosno bez poštivanja načela razmjernosti te da se u odnosu na tu kategoriju osoba neće donositi odluka o ograničenju slobode kretanja.\n\nPri tome, članak 34. Nacrta prijedloga u dijelu u kojem dodaje članak 54.a navodi sedam osnova temeljem kojih se može odrediti zadržavanja tražitelja međunarodne zaštite (stavak 1.). Za sve osnove predviđa se da se mjera zadržavanja primjenjuje dok za to postoje razlozi, osim za jednu osnovu, kada je riječ o zaštiti nacionalne sigurnosti ili javnog poretka, u odnosu na koju se propisuje da traje do okončanja postupka. Međutim, Direktiva (EU) 2024/1346 ne predviđa poseban odnosno nepovoljniji pravni režim u odnosu na tu osnovu, u kojem nije predviđeno ukidanje mjere kada odnosno ukoliko bi eventualno prestali razlozi. Takvim uređenjem ne poštuju se  načela lišenja slobode predviđena Direktivom (EU) 2024/1346, Poveljom EU o temeljnim pravima i EKLJP. Direktiva, naime, navodi da bi lišenje slobode trebalo biti krajnje rješenje te bi tražitelje trebalo biti moguće lišiti slobode tek nakon što se propisno razmotre sve druge mjere koje nisu mjere lišenja slobode (čl. 10. te točke 25. i 33. Preambule) te propisuje da bi tražitelje međunarodne zaštite trebalo biti moguće lišiti slobode samo pod vrlo jasno definiranim iznimnim okolnostima koje su u njoj utvrđene te u skladu s načelima nužnosti i proporcionalnosti u odnosu na način i svrhu takvog zadržavanja.\n\nPri tome se pravo na slobodu i sigurnost jamči čl. 6. Povelje EU o temeljnim pravima i čl. 5. EKLJP, a sloboda kretanja čl. 2. Protokola br. 4. uz EKLJP. Svako zadiranje u ova prava mora biti predviđeno zakonom.  Nadalje, u slučajevima ograničavanja prava na slobodu i sigurnost osobito je važno zadovoljiti opće načelo pravne sigurnosti. Da bi bio ispunjen standard 'zakonitosti' postavljen EKLJP, nužno je da uvjeti za ograničavanje slobode prema nacionalnom pravu budu jasno definirani kako bi osoba mogla u razumnoj mjeri predvidjeti posljedice koje određena radnja može imati (Khlaifia i drugi protiv Italije [GV], 2016., § 92; Del Río Prada protiv Španjolske [GV], 2013., § 125; Creangă protiv Rumunjske, 2012., § 120; Medvedyev i drugi protiv Francuske [GV], 2010., § 80).   \n\nZbog svega navedenog važno je da kod uvođenja raznih mjera ograničenja/lišenja slobode (kretanja) svaka konkretna bude jasno definirana, odnosno da bude definiran njihov međusobni odnos i razlike. U odnosu na pojedine mjere trenutno nije dovoljno jasno u koja prava zadiru, odnosno lišava li se tim mjerama sloboda ili ograničava sloboda kretanja. Primjerice, nije jasno hoće li se u praksi po stupnju zadiranja u pravo na slobodu (kretanja) izjednačiti ograničenje slobode kretanja sa zadržavanjem. Pri tome treba imati na umu da je razlika između ograničenja slobode kretanja koja su dovoljno ozbiljna da bi potpala pod pojam lišenja slobode u smislu članka 5. stavka 1. EKLJP te ograničenja slobode kretanja koja podliježu samo članku 2. Protokola br. 4. uz EKLJP - razlika u stupnju ili intenzitetu, a ne u njihovoj naravi ili biti (De Tommaso protiv Italije [VV], 2017., § 80; Guzzardi protiv Italije, 1980., § 93; Rantsev protiv Cipra i Rusije, 2010., § 314; Stanev protiv Bugarske [VV], 2012., § 115).  Također je i točkom 19. Preambule Direktive (EU) 2024/1346 istaknuto da ograničenja slobode kretanja ne smiju rezultirati lišenjem slobode (zadržavanjem) te je UNHCR istaknuo da postoji jasna razlika između, s jedne strane, ograničenja slobode kretanja (koja se odnose na čl. 9. Direktive (EU) 2024/1346) vezano uz koja fizički pristup mjestima izvan predmetnih nije u potpunosti ograničen, i, s druge strane, lišenja slobode (koja se odnose na čl. 10. i 11.   Direktive (EU) 2024/1346) (UNHCR, Advocacy Brief, Restrictions of movement, detention and alternatives to detention under the European Union Pact on Migration and Asylum). Stoga je precizno definiranje svake pojedine mjere nužan preduvjet za postavljanje adekvatnih pravnih jamstava za svaku od njih i mehanizama nadzora nad njihovom primjenom.    \n\nPri tome se novi instituti kojima se ograničava pravo na slobodu (kretanja) istovremeno uvode i  Nacrtom prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o strancima, za koji je istovremeno otvoreno savjetovanje s javnošću. Njime se, pak predviđaju instituti ograničenja slobode kretanja i lišenja slobode također bez da su jasno određeni i precizno međusobno razgraničeni. Stoga predlažemo urediti ovo područje na način da se, kako terminološki, tako i sadržajno, jasno definiraju instituti kojima se ograničava pravo na slobodu (kretanja) odrede njihove razlike imajući na umu zahtjeve prava EU i  međunarodnog prava. \n\nPri uređivanju ove materije, odnosno utvrđivanju što se ima smatrati lišenjem slobode, a što ne, treba imati na umu da čl. 4. st. 2. Fakultativnog protokola uz Konvenciju protiv mučenja i drugih okrutnih, neljudskih ili ponižavajućih postupaka ili kažnjavanja (OPCAT) definira pojam lišavanje slobode kao bilo kakvog zadržavanja ili zatvaranja ili smještaja osobe u mjesto pod javnim ili privatnim nadzorom koje ne smije napustiti po svojoj volji zbog naredbe bilo kakve sudske, administrativne ili druge vlasti.  Opći komentar br. 1 (2024.) o članku 4. OPCAT-a (mjesta lišavanja slobode) predviđa da odlučujući čimbenik za kvalifikaciju nekog mjesta, objekta ili prostora kao mjesta lišavanja slobode nije naziv ili titula koja mu je dodijeljena ili njegova kategorizacija u nacionalnom zakonodavstvu, već jesu li ga pojedinci slobodni po volji napustiti (točka 42.) Pojedinac može slobodno napustiti mjesto, objekt ili prostor po volji, ali možda, iz fizičkih, medicinskih, ekonomskih ili drugih razloga, neće moći ostvariti tu slobodu te je stoga prisiljen ostati. To stvara situaciju u kojoj, unatoč teoretskom pravu na odlazak po volji, osoba u praksi ne može otići. Kod određenih mjesta, objekata ili prostora nemogućnost odlaska pojedinca može biti povezana s visokim stupnjem ranjivosti. To je posebno vidljivo kod osoba u ranjivim situacijama, uključujući djecu, žene, osobe koje su preživjele traumu, starije osobe i osobe s invaliditetom (točka 44.). Stoga, ako bi mogućnost napuštanja takvog mjesta, objekta ili prostora bila na neki način ograničena ili izložila osobu teškim povredama ljudskih prava, to mjesto, objekt ili prostor također treba shvatiti kao mjesto lišavanja slobode u smislu članka 4. OPCAT-a (točka 45.).","Nije prihvaćen","Direktiva (EU) 2024/1346 je dio Pakta o migracijama i azilu i horizontalno povezana s ostalim zakonodavnim pravilima Pakta koji su izravno primjenjivi i upotrebljavaju konkretno pojam „zadržavanje“, npr. Uredba (EU) 2024/1351, Uredba (EU) 2024/1348, Uredba (EU) 2024/1359 i Uredba (EU) 2024/1358.\nŠto se tiče pisanog puta obavještavanja tražitelja o odluci o ograničenju slobode kretanja skrećemo pozornost kako se sukladno Zakonu o općem upravnom postupku rješenje donosi u pisanom obliku. Ovaj prijedlog izmjena i dopuna Zakona u stavku 5. kaže da ovo Ministarstvo donosi rješenje o ograničenju slobode kretanja u kojem navodi razloge zbog kojih ograničava slobodu kretanja te obavještava tražitelja na jeziku koji tražitelj razumije ili za koji se opravdano pretpostavlja da ga razumije iz čega proizlazi da Ministarstvo donosi formalno rješenje. Korištena terminologija u Zakonu dosljedna je kroz cijeli tekst, što osigurava pravnu sigurnost i jasnoću primjene odredbi.\n\nČinjenica da se za svaku osobu u graničnoj proceduri donosi individualno rješenje znači da se ograničenje slobode kretanja ne primjenjuje automatski („automatizmom“), već se svaka odluka formalno i pismeno donosi s navedenim razlozima i mogućnošću pravnog nadzora.\nPrema tome, iako stavak 1. članka 54. općenito određuje da tražitelj u graničnoj proceduri nema pravo na slobodu kretanja, zakonski okvir predviđa individualnu odluku Ministarstva za svakog tražitelja i mogućnost pravne provjere, čime se poštuju načela razmjernosti i pravne sigurnosti. Dakle, odredbe članka 54. ne dovode do „automatizma“ niti do izostavljanja načela razmjernosti, već omogućuju učinkovitiju provedbu granične procedure uz poštivanje zakonskih jamstava.\n\nŠto se tiče iznimke u odredbi članka 54.a da se u slučaju zaštite nacionalne sigurnosti ili javnog poretka mjera primjenjuje do okončanja postupka namjera je bila osigurati da se lišenje slobode primjenjuje razmjerno, uz individualnu procjenu i poštivanje načela nužnosti, što je u skladu s Direktivom (EU) 2024/1346. Time se ne stvara nepovoljniji pravni položaj u odnosu na Direktivu, jer svaka odluka temelji se na jasno utvrđenim razlozima, a ostale mjere koje nisu lišenje slobode razmatraju se prije primjene zadržavanja."]
[66,"IDEMO - INSTITUT ZA DEMOKRACIJU","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                      Članak 34.","(1) Zadržavanje je krajnja mjera ograničenja slobode i može se primijeniti samo ako su sve blaže mjere, uključujući obvezu javljanja, jamstvo, smještaj u otvorenom centru i ograničeni boravak na određenom području, razmotrene i pokazale se nedostatnima.\n(2) Zadržavanje djece, samih ili u pratnji roditelja, zbog njihovog statusa tražitelja međunarodne zaštite nije dopušteno. Djeca i njihove obitelji smještaju se u otvorene ili poluotvorene oblike smještaja koji odgovaraju najboljem interesu djeteta.\n(3) Svako rješenje o zadržavanju preispituje sud po službenoj dužnosti najmanje svaka 4 tjedna.","Nije prihvaćen","Predložene odredbe članka 54.a o zadržavanju već osiguravaju da se zadržavanje primjenjuje isključivo u iznimnim slučajevima, nakon što su prethodno razmotrene blaže mjere, te da se svaki slučaj individualno procjenjuje. Posebno je zaštićeno zadržavanje maloljetnika i osoba s posebnim potrebama, a rješenje o zadržavanju uvijek se donosi pismeno, uz obavijest tražitelju na jeziku koji razumije, uz mogućnost pokretanja upravnog spora. Na taj način su ispunjena načela nužnosti, proporcionalnosti i zaštite ljudskih prava predviđena Direktivom (EU) 2024/1346."]
[67,"CENTAR ZA MIROVNE STUDIJE","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                      Članak 34.","Hrvatska nema pravo oduzimati slobodu kretanja tražitelju koji se nalazi u graničnoj proceduri, već je može ograničiti sukladno međunarodnim ugovorima, Ustavu RH te propisima EU, uključujući i Uredbu (EU) 2024/1348 kojom su propisani uvjeti ograničavanja slobode kretanja koja se isključivo odnose na ulazak u RH.\n\nSvaka odredba kojom se na generičan način oduzima sloboda kretanja osobi koja je pod bilo kojom vrstom kontrole ili zavisnosti o tijelima Republike Hrvatske krši brojne međunarodne ugovore i Ustav RH.\n\nU pogledu generičnog ograničavanja slobode kretanja osoba koje se već nalaze na području Hrvatske, podsjećamo na članak 16. Ustav RH kojim je propisano sljedeće:\n\n\"Slobode i prava mogu se ograničiti samo zakonom da bi se zaštitila sloboda i prava drugih ljudi te pravni poredak, javni moral i zdravlje.\n\nSvako ograničenje slobode ili prava mora biti razmjerno naravi potrebe za ograničenjem u svakom pojedinom slučaju.\"\n\nStoga je nužno vremenski ograničiti fikciju da osobe koje se nalaze na području RH nisu \"ušle u RH\", a sukladno cilju koji se želi postići navedenom fikcijom.\n\nDakle, predlažemo da se stavak 1. preformulira na sljedeći način:\n\"Tražitelj koji se nalazi u graničnoj proceduri ne smatra se osobom koja je ušla na teritorij Republike Hrvatske za vrijeme provođenja dubinske provjere. U svakom slučaju tražitelj i tražitelj u graničnoj proceduri ima slobodu kretanja 7 dana od trenutka ulaska na teritorij Republike Hrvatske osim u slučaju donošenja rješenja o ograničavanju slobode kretanja u skladu s ovim zakonom.\"","Nije prihvaćen","Odredbe Nacrta Zakona o ograničenju slobode kretanja u graničnoj proceduri nisu generičke, već predviđaju individualnu procjenu i donošenje pismenog rješenja za svaku osobu, uz navođenje razloga i činjenica zašto je ograničenje potrebno. Na taj način se poštuju načela razmjernosti i zakonitosti te su ispunjena jamstva iz Direktive (EU) 2024/1346 i Uredbe (EU) 2024/1348 pa dodatno vremensko ograničavanje ili preformulacija stavka nisu potrebni."]
[68,"MÉDECINS DU MONDE ASBL - DOKTERS VAN DE WERELD VZW","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 35.","Za stavak 7:\nPredlažemo da se odredba dodatno precizira jer nije jasno tko je ovlašten izdati potvrdu da mjera zadržavanja neće nepovoljno utjecati na fizičko i mentalno zdravlje tražitelja međunarodne zaštite, osobito onoga s posebnim potrebama u vezi s prihvatom, niti na koji način i kojom metodologijom bi to bilo moguće utvrditi. Populacija tražitelja međunarodne zaštite u značajnom broju slučajeva uključuje osobe koje su proživjele višestruka traumatska iskustva, a ograničavanje slobode može izazvati retraumatizaciju i pogoršanje psihičkog stanja.\nStoga procjena mora uključivati mišljenje kvalificiranog zdravstvenog stručnjaka - liječnika i psihijatra - uz obvezno poštivanje načela povjerljivosti i prava pacijenata, sukladno Zakonu o liječništvu, Zakonu o pravima pacijenata i Zakonu o psihološkoj djelatnosti. Dijagnoze i osjetljivi podaci ne smiju se dijeliti službenicima, osim u slučajevima izričito propisanim zakonom. Psiholog nije ovlašten provoditi službenu dijagnostiku niti propisivati lijekove; to je isključivo u nadležnosti liječnika i specijalista psihijatrije.\nNormativni prijedlog:\n„U stavku 7. dodati: ‘Procjena iz stavka 7. provodi se uz sudjelovanje kvalificiranog zdravstvenog stručnjaka (liječnika i psihijatra) i uz obvezno poštivanje načela povjerljivosti i prava pacijenata.’“","Djelomično prihvaćen","Novi članak 54.a jasno propisuje da se zadržavanje tražitelja s posebnim potrebama u vezi s prihvatom može odrediti isključivo na temelju individualne procjene, uz uvjet da takva mjera neće naškoditi njegovu fizičkom i mentalnom zdravlju te uz osiguranje redovitog praćenja i odgovarajuće potpore. Način provedbe procjene, uključujući sudjelovanje zdravstvenih stručnjaka, uredit će se \nInternim procedurama uzimajući u obzir posebne propise iz područja zdravstvene zaštite pa metodologiju procjene nije potrebno navoditi u ovom Zakonu. Takav pristup osigurava potrebnu fleksibilnost u postupanju."]
[69,"CENTAR ZA MIROVNE STUDIJE","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 35.","U uvodnom dijelu, recitalu 69. Uredba (EU) 2024/1348 ističe kako maloljetnike u pravilu ne bi trebalo zadržavati.\n\nMaloljetnike bi trebalo biti moguće zadržati samo u iznimnim okolnostima, kao krajnju mjeru i nakon što je  ustanovljeno da se ne mogu djelotvorno primijeniti druge manje prisilne mjere, među ostalim one koje se temelje na\nsmještaju u zajednici i kojima se ne podrazumijeva oduzimanje slobode, te nakon što je ocijenjeno da je zadržavanje u njihovu najboljem interesu u skladu s Direktivom (EU) 2024/1346.\n\nPrema međunarodnom pravu i standardima ljudskih prava, pritvaranje djece u svrhu migracijske kontrole nikada nije u njihovom najboljem interesu i ne smije se provoditi.\n\nOdbor za prava djeteta (CRC) i Odbor za zaštitu prava svih radnika migranata i članova njihovih obitelji (CMW) jasno su potvrdili da „svako dijete, u svakom trenutku, ima temeljno pravo na slobodu i zaštitu od pritvaranja u svrhu migracije. […] Djeca se nikada ne smiju pritvarati zbog svog ili migracijskog statusa njihovih roditelja.“\n\nSlično tome, Radna skupina UN-a za proizvoljno pritvaranje, nekoliko drugih neovisnih stručnjaka UN-a za ljudska prava i UN-ove agencije potvrdili su da je oduzimanje slobode djeci tražiteljima azila, izbjeglicama, osobama bez državljanstva ili migrantima, uključujući maloljetnike bez pratnje ili odvojene od roditelja, u svrhu migracijske kontrole zabranjeno. Takva zabrana u skladu je i s praksom regionalnih sudova za ljudska prava.","Nije prihvaćen","Ovim prijedlogom Zakona već je osigurano da se zadržavanje maloljetnika primjenjuje isključivo iznimno, uz strogu individualnu procjenu i uz poštivanje najboljeg interesa djeteta, sukladno pravu Europske unije, odnosno u skladu s Direktivom (EU) 2024/1346. Odredbe Zakona jasno propisuju da se maloljetniku u pravilu ne određuje zadržavanje, odnosno da se primjenjuje samo ako je to nužno radi zaštite jedinstva obitelji ili, u slučaju maloljetnika bez pratnje, kada se procjenom utvrdi da je takva mjera nužna i u najkraćem mogućem trajanju te uz posebna jamstva i sudski nadzor.\n\nPrema tome, Uredba (EU) 2024/1348 i Direktiva (EU) 2024/1346 ne uvode apsolutnu zabranu zadržavanja maloljetnika, već dopuštaju primjenu takve mjere kao krajnjeg sredstva u iznimnim okolnostima, uz obveznu individualnu procjenu i razmatranje blažih mjera, što je u potpunosti reflektirano u zakonskom tekstu. Republika Hrvatska je kao i druge države članice u obvezi osigurati provedbu obvezujućih pravila EU. \nStoga predloženo potpuno isključivanje mogućnosti zadržavanja maloljetnika nije u skladu s pravnom stečevinom Europske unije."]
[70,"HRVATSKI PRAVNI CENTAR","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 35.","Predloženi tekst članka 54.a stavka  5. ZMPZ-a nije u skladu s člankom 11. stavkom 1. Direktive (EU) 2024/1346 o utvrđivanju standarda za prihvat tražitelja međunarodne zaštite koji propisuje da se tražitelja zadržava što je kraće moguće i samo tako dugo dok su primjenjivi razlozi iz članka 10. stavka 4.; da se  upravni postupci relevantni za razloge za zadržavanje utvrđene u članku 10. stavku 4. provode s dužnom pažnjom; te da kašnjenja upravnih postupaka koja se ne mogu pripisati tražitelju ne opravdavaju nastavak zadržavanja.\nDirektiva dakle izričito propisuje da se zadržavanje primjenjuje što je kraće moguće i samo dok su primjenjivi razlozi iz članka 10. stavka 4., te uz obveznu primjenu dužne pažnje u provođenju upravnih postupaka relevantnih za razloge zadržavanja. Nadalje, Direktiva jasno propisuje da kašnjenja u postupcima koja nisu pripisiva tražitelju ne mogu opravdati nastavak zadržavanja.\nZabrinjavajuće da prijedlog novog članka 54a ZMPZ-a ne navodi uopće maksimalno trajanje detencije, čime se otvara mogućnost da detencija postane arbitrarna.\nDodatno, formulacija u prijedlogu zakona dodatno uvodi mogućnost zadržavanja do okončanja postupka radi zaštite nacionalne sigurnosti ili javnog poretka, što je restriktivniji standard od onog što propisuje Direktiva i omogućava da trajanje postupka, uključujući i situacije u kojima tijelo ne postupa s dužnom pažnjom, postane kriterij za duljinu zadržavanja. Time se otvara rizik od nezakonitog i nerazmjernog produljenja zadržavanja.\nStoga se predlaže izmjena navedenog stavka tako da se :\n1. jasno propiše da se detencija nalaže samo iznimno, kada je nužna, da treba trajati što je kraće moguće  i samo dok postoje razlozi u skladu s čl. 10 st. 4. Direktive;\n2. propiše  maksimalno trajanje detencije.;\n3. uključi obveza nadležnih tijela da postupaju s dužnom pažnjom, te\n4. zabrani nastavak zadržavanja u slučajevima kada su kašnjenja posljedica postupanja nadležnog tijela, a ne ponašanja tražitelja.\n \nNadalje, predloženi  članak 54.a stavci 8. i 9. ZMPZ-a, koji uređuju mogućnost detencije maloljetnika i maloljetnika bez pratnje, nisu u potpunosti usklađeni sa člankom 13. Direktive (EU) 2024/1346. Direktiva (EU) 2024/1346 propisuje veću zaštitu maloljetnika, te jasno propisuje da se maloljetnici u pravilu ne smiju zadržavati.\nStoga je u skladu s odredbama Direktive (EU) 2024/1346 potrebno jasno propisati da se maloljetnici u pravilu ne smiju stavljati u detenciju, da je detencija maloljetnika moguća samo u iznimnim okolnostima, kao krajnja mjera i to nakon što se utvrdi da se druge manje prisilne mjere ne mogu djelotvorno primijeniti te nakon što se ocijeni da je zadržavanje u najboljem interesu maloljetnika.\nNadalje, predložena odredba ZMPZ propisuje da se maloljetniku ne smije  odrediti zadržavanje osim u cilju očuvanja jedinstva obitelji, dok odredbe Direktive (EU) 2024/1346 propisuju  da se za obitelji s maloljetnicima u pravilu koriste odgovarajuće alternative detenciji, te da se obitelji smještaju se u smještaj koji je za njih prikladan. U iznimnim okolnostima, Direktiva  kao krajnju mjeru i nakon što se utvrdi da se druge manje prisilne mjere ne mogu djelotvorno primijeniti te nakon što se ocijeni da je zadržavanje u njihovu najboljem interesu, propisuje da se maloljetnici se mogu zadržati u slučaju maloljetnika s pratnjom, ako je zadržan roditelj maloljetnika ili njegov primarni skrbnik.\nOvi standardi iz Direktive (EU) 2024/1346 ne navode se međutim u novom prijedlogu, čime se otvara rizik od preširoke primjene detencije maloljetnika.\nTakođer što se tiče zadržavanja maloljetnika bez pratnje, novi prijedlog članka 54.a u stavku 9. navodi da se maloljetnika bez pratnje može iznimno zadržati u specijaliziranim objektima za zadržavanje u odvojenom smještaju od odraslih osoba u što kraćem trajanju ako se procjenom skrbnika utvrdi da je takav smještaj nužan i da se zadržavanjem štiti maloljetnik\nMeđutim uz već gore navedene zaštitne mehanizme koje smo naveli, te uz jamstva koji je predlagatelj već djelomično uključio (da takva detencija traje tijekom najkraćeg mogućeg razdoblja i da su odvojeni od odraslih osoba) potrebno je na odgovarajući način u ZMPZ prenijeti i ostala jamstva iz Direktive (EU) 2024/1346, a posebice da čini sve što je moguće da se zadržani maloljetnici oslobode i smjeste u objektima prikladnima za maloljetnike. Također Direktiva (EU) 2024/1346 propisuje da kada se zadržavaju maloljetnici bez pratnje, oni se smještaju u objekte prilagođene za smještaj maloljetnika bez pratnje, te da takvi objekti raspolažu osobljem koje je kvalificirano za zaštitu prava maloljetnika bez pratnje i zadovoljavanje njihovih potreba.\nSve ovo nije vidljivo iz novog zakonskog prijedloga, kao što nije ni propisano da kada se zadržavaju maloljetnici, da oni imaju pravo na obrazovanje te imaju mogućnost sudjelovanja u rekreacijskim aktivnostima.\nS obzirom na sve, potrebno je navedene stavke uskladiti sa svim minimalnim standardima koje navodi Direktiva (EU) 2024/1346.\nNadalje, upitno je normiranje, te posljedično i način primjene članka 54.a stavka 10.  koji propisuje da se tražitelju ili strancu u transferu koji boluje od ozbiljnih zaraznih ili mentalnih bolesti neće ograničiti sloboda kretanja niti odrediti zadržavanje u prostorima MUP-a, već će se smještati u “za to nadležne zdravstvene ustanove”.\nOvakvo nejasno normiranje otvara niz ozbiljnih pravnih i praktičnih problema.\nSmatramo da je nužno precizno regulirati režim koji se primjenjuje na tražitelje i strance u transferu koji boluju od mentalnih ili zaraznih bolesti. Predloženi članak 54.a stavak 10. ZMPZ-a nedovoljno jasno određuje primjenjuje li se i na koji način i u kojem opsegu u tim situacijama Zakon o međunarodnoj i privremenoj zaštiti, ili pak Zakon o zaštiti osoba s duševnim smetnjama ili posebni propisi iz područja javnog zdravstva koji se tiču zaštie pučanstva od zaraznih bolesti. Neodređenost odredbe može dovesti do nezakonitog lišavanja slobode bez odgovarajuće sudske kontrole i bez primjene procesnih jamstava za zadržane tražitelje međunarodne zaštite. Posebice je nejasno primjenjuje li se na takvo zadržavanje zbog zdravstvenih razloga ipak u nekim segmentima članak 54.a ZMPZ-a i kako se osigurava pravo na pravni lijek. Radi pravne sigurnosti, zaštite temeljnih prava i provedivosti u praksi nužno je da zakonodavac izričito propiše pravni temelj, postupovna jamstva i na odgovarajući način propiše i razjasni odnos između relevantnih propisa koji se primjenjuju na  ovu kategoriju osoba.","Nije prihvaćen","Predložene odredbe članka 54.a ZMPZ-a usklađene su s obvezujućim odredbama Direktive (EU) 2024/1346 i relevantnih uredbi Pakta o migracijama i azilu. Zakon već polazi od načela da se zadržavanje primjenjuje iznimno, razmjerno i individualno, uz obvezno donošenje upravnog rješenja u svakom pojedinačnom slučaju, čime se isključuje automatizam i osigurava sudska kontrola zakonitosti i razmjernosti mjere. Načelo da zadržavanje traje što je kraće moguće te samo dok postoje zakonom propisani razlozi proizlazi iz prava EU i sudske prakse te se primjenjuje neovisno o tome je li izrijekom ponovljeno u svakoj pojedinoj odredbi zakona.\n\nMaksimalno trajanje zadržavanja, kao i obveza postupanja s dužnom pažnjom, uređeni su izravno pravom Europske unije koje se primjenjuje neposredno te ga nije potrebno dodatno normirati na razini nacionalnog zakona. Kašnjenja u postupku koja nisu posljedica postupanja tražitelja, sukladno pravu EU, ne mogu opravdati nastavak zadržavanja, što proizlazi iz opće primjenjivih pravnih standarda.\n\nU odnosu na maloljetnike, predložene odredbe već osiguravaju pojačanu zaštitu, uključujući individualnu procjenu, primjenu krajnje mjere i poštovanje najboljeg interesa djeteta, u skladu s Direktivom (EU) 2024/1346. \nPitanja načina provedbe procjena, zdravstvenog smještaja te primjene posebnih zdravstvenih propisa uređuju se posebnim zakonima i stručnim pravilima iz područja zdravstvene zaštite i zaštite prava pacijenata, uz odgovarajuća procesna jamstva i sudsku kontrolu, zbog čega njihovo detaljno normiranje u ovom Zakonu nije primjereno niti potrebno."]
[71,"PRAVOBRANITELJ ZA DJECU","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 35.","U odnosu na odredbu koja se odnosi na iznimku od zadržavanja maloljetnika, osim u cilju održavanja jedinstva obitelji, podsjećamo kako Direktiva o utvrđivanju standarda za prihvat tražitelja međunarodne zaštite navodi da se, u skladu s načelom jedinstva obitelji, za obitelj s maloljetnicima u pravilu koriste odgovarajuće alternative zadržavanju, te se maloljetnik s pratnjom iznimno može zadržati ako je zadržan roditelj ili njegov primarni skrbnik. Ujedno podsjećamo da je zadržanim obiteljima potrebno osigurati odvojen smještaj koji jamči odgovarajuću privatnost, kao i  da se obitelji s maloljetnicima smještaju u objektima za zadržavanje prilagođenima potrebama maloljetnika. U odnosu na zadržavanje maloljetnika bez pratnje koji se može iznimno zadržati u specijaliziranim objektima za zadržavanje u odvojenom smještaju od odraslih osoba u što kraćem trajanju, ako se procjenom skrbnika utvrdi da je takav smještaj nužan i da se zadržavanjem štiti maloljetnik, podsjećamo kako zadržavanje djece nikad nije u najboljem interesu djeteta, da isto predstavlja kršenje prava djeteta te ga stoga treba  izbjegavati. Direktiva o utvrđivanju standarda za prihvat tražitelja međunarodne zaštite navodi da takvo zadržavanje traje tijekom najkraćeg mogućeg razdoblja te se čini sve da se zadržani maloljetnici oslobode i smjeste u objektima prikladnim za maloljetnike. Direktiva navodi da se djecu bez pratnje smješta u obiteljsko okruženje odnosno s odraslim srodnicima ili u udomiteljsku obitelj odnosno u centar za smještaj s posebnim mogućnostima zbrinjavanja maloljetnika i u druge smještajne objekte prikladne za maloljetnike. Dodajemo kako, u svojim komentarima na peto i šesto periodičko izvješće RH o stanju prava djece, Odbor za prava djeteta UN-a preporučuje da djeca koja traže azil, izbjeglice i djeca migranti, kao i obitelji s djecom, ne budu smještena u čuvane zatvorene objekte, kao što su rezidencijalne ustanove za djecu s problemima u ponašanju.","Djelomično prihvaćen","Predloženim člankom 54.a Zakona je osigurana visoka razina zaštite prava maloljetnika, u skladu s Direktivom (EU) 2024/1346 i načelom najboljeg interesa djeteta. Zakonski tekst jasno polazi od pravila da se maloljetnicima ne određuje zadržavanje, te dopušta iznimke isključivo kao krajnju mjeru, u iznimnim okolnostima, uz individualnu procjenu i u najkraćem mogućem trajanju.\n\nU odnosu na maloljetnike s pratnjom, mogućnost zadržavanja vezana je uz očuvanje jedinstva obitelji, što je u skladu s Direktivom (EU) 2024/1346, koja dopušta zadržavanje maloljetnika s pratnjom isključivo ako je zadržan roditelj ili primarni skrbnik. Pritom se u praksi primjenjuju alternative zadržavanju kad god je to moguće, dok se smještaj i uvjeti zadržavanja uređuju posebnim propisima i provedbenim mjerama, u skladu s potrebama maloljetnika.\n\nU odnosu na maloljetnike bez pratnje, zakonsko rješenje izričito propisuje da se zadržavanje može odrediti samo iznimno, u specijaliziranim objektima, odvojeno od odraslih osoba, u što kraćem trajanju i isključivo ako se procjenom utvrdi da je takva mjera nužna radi zaštite maloljetnika. Time su prenesena ključna jamstva iz Direktive (EU) 2024/1346, dok se konkretni oblici skrbi, smještaja, obrazovanja i svakodnevnih aktivnosti osiguravaju kroz sustav socijalne skrbi, odgoja i obrazovanja te provedbene i interne akte nadležnih tijela.\n\nDodatno normiranje svih standarda iz Direktive u nije potrebno propisivati Zakonom, već će se oni uzeti u obzir kroz interne procedure i prilikom izrade podzakonskih propisa."]
[72,"CENTAR ZA MIROVNE STUDIJE","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 36.","12) S obzirom na sve učestalije prigovore tražitelja na postupanja zaštitara u prihvatilištima (npr. prigovori gay tražitelja https://doxa.team/news/2025-10-08-croatia, optužba za silovanje https://www.jutarnji.hr/vijesti/crna-kronika/ja-\nsam-elena-silovana-sam-u-prihvatilistu-u-zagrebu\n-sada-me-strah-da-ce-se-moj-slucaj-zataskati-156\n43382) smatramo je hitno potrebno urediti postupanja zaštitara i njihove ovlasti u prihvatilištima, kao i pristup pravosuđu i prijavi kaznenih i prekršajnih djela u prihvatilištima.\n\nStoga, predlažemo da se u članak 55. dodaju sljedeći stavci: \n\n(11) Djelatnicima zaštitarske službe nije dopušten ulazak u spavaonice tražitelja između 22:00 i 08:00 sati.\n(12) Iznimno, djelatnici mogu ulaziti u spavaonice tražitelja između 22:00 i 08:00 sati pod uvjetom da postoji neposredna opasnost po život i zdravlje osoba ili imovine.\n(13) Djelatnici zaštitarske službe su ovlašteni izvršiti kontrolu i pregled soba, ormara i stvari isključivo u razdoblju od 08:00 do 22:00.\n\n(14) Djelatnici zaštitarske službe nisu ovlašteni izvršavati pretragu tražitelja, a prilikom svakog postupanja s tražiteljima su dužni postupati čovječno i poštivati njihovo dostojanstvo.\n\n(15) Tražitelji imaju pravo podnijeti prigovor na postupanje djelatnika zaštitarske službe u usmenom ili pisanom obliku, uključujući putem e-maila, ravnatelju prihvatilišta ili nadležnoj policijskoj postaji ili policijskoj upravi povodom čega se nadležna postaja ili uprava mora očitati unutar 5 radnih dana.\n\n(16) U slučaju ako se na temelju prigovora utvrdi postojanje indicija na prekršajnu ili kaznenu odgovornost djelatnika zaštitarske službe, po službenoj dužnosti se pokreće prekršajni ili kazneni postupak.\n\n(17) Djelatnici zaštitarske službe angažirani za poslove zaštite u prihvatilištima moraju poznavati hrvatski i engleski jezik te za njih mora biti utvrđeno da ne postoji sigurnosna zapreka nakon provedene temeljne sigurnosne provjere sukladno propisima koji reguliraju sigurnosne provjere.\n\n(18) Zaštitar su dužni postupati sukladno propisima kojima se uređuje područje zaštite osobnih podataka, osobito ne smije otkrivati bilo koje podatke koje se odnose na tražitelje međunarodne zaštite ili prihvatilište.\n\n(19) Djelatnici zaštitarske službe ne smiju biti:\n- pravomoćno osuđene za neko od kaznenih djela: protiv čovječnosti i ljudskog dostojanstva (glava IX.), kaznenih djela protiv života i tijela (glava X.), kaznenih djela protiv ljudskih prava i temeljnih sloboda (glava XI.), kaznenih djela protiv radnih odnosa i socijalnog osiguranja (glava XII.), kaznenih djela protiv osobne slobode (glava XIII.), kaznenih djela protiv časti i ugleda (glava XV.), kaznenih djela protiv spolne slobode (glava XVI.), kaznenih djela spolnog zlostavljanja i iskorištavanja djeteta (glava XVII.), kaznenih djela protiv braka, obitelji i djece (glava XVIII.), kaznenih djela protiv zdravlja ljudi (glava XIX.), kaznenih djela protiv imovine (glava XXIII.), kaznenih djela protiv gospodarstva (glava XXIV.), kaznenih djela krivotvorenja (glava XXVI.), kaznenih djela protiv službene dužnosti (glava XXVIII.), kaznenih djela protiv javnog reda (glava XXX.) odnosno kaznenih djela protiv Republike Hrvatske (glava XXXII.) iz Kaznenog zakona (»Narodne novine, br. 125/11., 144/12., 56/15., 61/15., 101/17, 118/18, 126/19, 84/21, 114/22, 114/23 i 36/24 – ispravak, 101/17., 118/18., 126/19. i 84/21.)\n- osobe kojima je pravomoćno izrečena prekršajnopravna sankcija za nasilje u obitelji ili diskriminaciju\n- osobe protiv koje se vodi postupak pred nadležnim sudom za kazneno djelo spolnog zlostavljanja i iskorištavanja djeteta (glava XVII.) i kaznena djela protiv braka, obitelji i djece (glava XVIII) iz Kaznenog zakona (»Narodne novine, br. 125/11., 144/12., 56/15., 61/15., 101/17, 118/18, 126/19, 84/21, 114/22, 114/23 i 36/24 – ispravak, 101/17., 118/18., 126/19. i 84/21.)","Nije prihvaćen","Smatramo kako ove detaljne odredbe o zaštitarskoj službi / zaštitarima ne trebaju ići u zakonski tekst jer bi dovele do prekomjerne normiranosti i zakonske rigidnosti. Zakonski tekst treba ostati principijelan i okviran, dok se konkretna pravila o ponašanju, ovlastima, jeziku, sigurnosnim provjerama i procedurama za podnošenje prigovora mogu urediti internim aktima, što je praksa u većini država EU."]
[73,"PUČKI PRAVOBRANITELJ","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 37.","Člankom 37. Nacrta prijedloga mijenja se članak 56. stavak 2. ZMPZ-a, prema kojem međunarodne i nacionalne organizacije te udruge civilnog društva koje se bave zaštitom ljudskih prava i temeljnih sloboda mogu provoditi svoje aktivnosti u prihvatilištu na temelju sporazuma o suradnji. \n\nČlankom 20. stavkom 1. točkom (c) Direktive (EU) 2024/1346 propisano je da se članovima obitelji, pravnim savjetnicima ili drugim savjetnicima, predstavnicima UNHCR-a te drugim relevantnim nevladinim organizacijama koje je država članica priznala odobri pristup smještaju tražitelja, kako bi im mogli pružiti pomoć, a ograničenja takvog pristupa mogu se odrediti samo zbog sigurnosti prostora i sigurnosti samih tražitelja. \n\nU izvješćima Pučke pravobraniteljice, osobito onima za 2023. i 2024. godinu, preporučivali smo Ministarstvu unutarnjih poslova da organizacijama civilnog društva omogući pristup prihvatilištima za tražitelje međunarodne zaštite. Naime, organizacije civilnog društva imale su pristup prihvatilištima do uvođenja epidemioloških mjera tijekom pandemije bolesti COVID-19. Iako je MUP naveo da je pristup (nekim) organizacijama omogućen, sukladno potrebama tražitelja i prostornim uvjetima, a da druge organizacije mogu provoditi aktivnosti u vlastitim prostorijama, OCD-i ukazuju da bi, s obzirom na potrebe tražitelja koji im se obraćaju, znatno učinkovitije mogli pružati pomoć i podršku u samim prihvatilištima, osobito kada je riječ o besplatnoj pravnoj pomoći. \n\nTakođer, MUP je više puta isticao kako je otvoren za sklapanje sporazuma o međusobnoj suradnji s organizacijama civilnog društva na području pružanja podrške tražiteljima međunarodne zaštite, međutim da o takvoj suradnji odlučuje prvenstveno uzimajući u obzir aktivnosti koje je potrebno dodatno provoditi u prihvatilištima. Trenutačno u prihvatilištima djeluju Hrvatski Crveni križ i Médecins du Monde, temeljem projekata financiranih iz AMIF-a, koji primjerice ne obuhvaćaju pružanje pravnog savjetovanja. Pučka pravobraniteljica organizirala je i više sastanaka s organizacijama civilnog društva, na kojima su OCD-i isticali konkretne poteškoće upravo u pogledu ulaska i rada u prostorima prihvatilišta. Nadalje, nije jasno tko i u kojem postupku inicira sklapanje sporazuma o suradnji — pokreće li postupak MUP putem javnog poziva ili OCD-i podnose prijedlog aktivnosti koje žele provoditi u prihvatilištu i predlažu sklapanje sporazuma. \n\nS obzirom na navedeno, smatramo kako bi i dalje trebalo osigurati potreban pristup organizacijama civilnog društva i međunarodnim organizacijama, a eventualna ograničenja trebala bi biti dopuštena isključivo iz razloga navedenih u članku 20. Direktive (EU) 2024/1346, odnosno radi sigurnosti prostora i tražitelja. Također, preporučamo osigurati da se Sporazumi o suradnji između MUP-a i OCD sklapaju u transparentnom postupku, na temelju javno objavljenih kriterija. \nDodatno, člankom 23. Nacrta prijedloga mijenja se članak 42. tako se u stavku 2. navodi da će se organizacijama koje na temelju ugovora s Ministarstvom unutarnjih poslova pružaju pravno savjetovanje osigurati učinkovit pristup tražiteljima tijekom granične procedure. Istodobno, u stavku 3.  istog članka  navodi se da se njihov pristup može ograničiti kada je to potrebno radi zaštite nacionalne sigurnosti i javnog poretka Republike Hrvatske.\nMeđutim, Uredba (EU) 2024/1348 u članku 30. stavku 3. propisuje da se takva ograničenja ne smiju primjenjivati na način da se pristup u strogoj mjeri ograniči ili onemogući. Stoga bi bilo nužno usklađivanje zakonskog teksta s odredbom Uredbe, odnosno uvrštavanje citirane formulacije u navedeni članak kako bi se osigurala puna usklađenost i ne bilo ograničeno ili onemogućeno pravo na  (besplatnu) pravnu pomoć zajamčenu člancima 15-19 Uredbe (EU)  2024/1348.","Primljeno na znanje","Članak 37. ovog prijedloga predviđa mogućnost pristupa međunarodnih i nacionalnih organizacija te udruga civilnog društva u prihvatilišta na temelju sporazuma o suradnji. Međutim, prema članku 20. stavku 1. točki (c) Direktive (EU) 2024/1346, organizacijama koje država članica prizna mora se odobriti pristup tražiteljima kako bi im mogle pružiti pomoć, a ograničenja pristupa smiju postojati samo zbog sigurnosti prostora i tražitelja. Sva prava i su u postupku osigurana a u slučaju nedostatka prostornih uvjeta, postoji mogućnost da OCD pružaju usluge u svojim prostorima, dok (kao što je to već sada slučaj) na ulazima u Prihvatilište jasno stoje obavijesti o tome koje OCD pružaju koje usluga i gdje. \nU prihvatilištima djeluje i Hrvatski pravni centar, dva puta tjedno pružaju pravno savjetovanje u Prihvatilištu u Zagrebu i jednom tjedno u Prihvatilištu u Kutini."]
[74,"HRVATSKI PRAVNI CENTAR","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 37.","Predložena odredba članka 56. stavka 2. ZMPZ-a, prema kojoj međunarodne i nacionalne organizacije te udruge civilnog društva mogu pristupiti prihvatilištu isključivo temeljem prethodno sklopljenog sporazuma o suradnji, predstavlja preusko i restriktivno ograničenje u odnosu na standarde koje propisuje članak 20. stavak 2. točke (b) i (c) Direktive (EU) 2024/1346.\nDirektiva  (EU) 2024/1346 propisuje:\n(b) da tražitelji imaju mogućnost komuniciranja sa srodnicima, pravnim savjetnicima ili drugim savjetnicima, predstavnicima UNHCR-a te drugim relevantnim nacionalnim, međunarodnim i nevladinim organizacijama i tijelima;\n (c) da se članovima obitelji, pravnim savjetnicima ili drugim savjetnicima, predstavnicima UNHCR-a te drugim relevantnim nevladinim organizacijama koje je dotična država članica priznala, odobri pristup pruženom smještaju kako bi mogli pomoći tražiteljima; ograničenja takva pristupa mogu se odrediti samo zbog sigurnosti prostora i tražitelje.\nDakle Direktiva (EU) 2024/1346 izričito propisuje pravo pristupa smještajnim kapacitetima i komunikacije s tražiteljima i ne uvjetuje ga sklapanjem sporazuma niti predviđa kao uvjet selekciju organizacija. Uvjetovanje pristupa sporazumom faktično u praksi dovodi do zabrane pristupa smještajnim kapacitetima velikom broju organizacija, te se na ovakav način uskraćuje pristup organizacijama koje nemaju sklopljeni sporazum s Ministarstvom unutarnjih poslova. Ovakav pristup  pogađa manje udruge i organizacije koje pružaju ciljanu ili specijaliziranu pomoć te tražitelji bez njihova prisustva ostaju bez takve specijalizirane podrške.\nDirektiva (EU) 2024/1346 dakle  izričito određuje da je jedina osnova za ograničenje pristupa organizacijama sigurnost prostora ili sigurnost tražitelja.\nPropisivanje sporazuma o suradnji  kao uvjeta, uvodi se restriktivniji uvjet, koji nije propisan Direktivom (EU) 2024/1346 te stoga predlaže dodatno usklađivanje s Direktivom.","Djelomično prihvaćen","Smatramo kako odredba izmjena i dopuna Zakona organizacijama civilnog društva osigurava pristup prihvatilištu, ali zadržavamo  mogućnost reguliranja detalja pristupa kroz unutarnje pravilnike i procedure MUP-a, kako bi se osigurala sigurnost i operativna kontrola."]
[75,"MÉDECINS DU MONDE ASBL - DOKTERS VAN DE WERELD VZW","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 38.","Pozdravljamo izmjenu stavka 2. članka 57 kojom se osigurava zdravstvena zaštita i rehabilitacija osobama kojima su potrebna posebna prihvatna i/ili postupovna jamstva. Istodobno predlažemo cjelovitu dopunu članka 57 kako bi se jasno zajamčilo univerzalno pravo na zdravstvenu skrb svim tražiteljima međunarodne zaštite, u skladu s medicinskim indikacijama, neovisno o kategoriji ili trajanju boravka. Takav pristup je javnozdravstveno opravdan, ekonomski racionalan i u potpunosti usklađen s međunarodnim standardima prava na zdravlje i europskom pravnom stečevinom.\nPraktična iskustva iz sustava prijema pokazuju da je profil potreba tražitelja sve raznovrsniji. Učestale su kronične bolesti, kao i kompleksni mentalni poremećaji poput posttraumatskog stresnog poremećaja, teških depresivnih epizoda i psihotičnih poremećaja. Žene trebaju kontinuiranu seksualnu i reproduktivnu zdravstvenu zaštitu. Djeci je potrebna redovita pedijatrijska skrb, cijepljenje, probir za razvojne poteškoće i rehabilitacijske usluge kada su nužne.\nTrenutačni zakonodavni okvir ograničava pristup zdravstvenoj zaštiti na hitnu medicinsku pomoć i osnovno liječenje bolesti i ozbiljnih mentalnih poremećaja te na pravo na lijekove s osnovne liste (u skladu s medicinskim indikacijama). Šira zdravstvena skrb predviđena je samo za ranjive osobe, trudnice i djecu. Takav zakonski okvir značajno ograničava pristup preventivnoj skrbi, promociji zdravlja, rehabilitaciji, strukturiranom dugoročnom praćenju, mentalnom zdravlju i psihosocijalnoj podršci te seksualnoj i reproduktivnoj zdravstvenoj zaštiti. Nedostatak operativne jasnoće stvara neujednačenu praksu i može isključiti mnoge tražitelje iz pravovremene i adekvatne skrbi. Sustav koji se oslanja na „vidljive“ znakove ranjivosti riskira isključivanje osoba čije potrebe nisu odmah uočljive, osobito u području mentalnog zdravlja i među žrtvama nasilja, torture ili trgovanja ljudima. Jednokratni pregled ne može pouzdano identificirati sve ranjivosti jer mnogi tražitelji ne otkrivaju traumatska iskustva zbog srama, šoka, stigme ili kulturnih barijera. Stoga je nužno zajamčiti puni opseg prava na zdravstvenu skrb svim tražiteljima međunarodne zaštite, a ne ograničavati pristup na usko definirane kategorije ranjivosti.\nRepublika Hrvatska je već pokazala kapacitet i političku volju za proširenje prava na zdravstvenu zaštitu. Godine 2022., u okviru privremene zaštite za raseljene osobe iz Ukrajine, pravni okvir je izmijenjen tako da je zdravstvena zaštita osigurana u opsegu prava osiguranika i financirana iz državnog proračuna. Taj presedan potvrđuje da ne postoje praktične prepreke za šire jamčenje sveobuhvatne zdravstvene skrbi te da je jednaki pristup zdravstvenoj zaštiti za sve tražitelje međunarodne zaštite društveno, pravno, javnozdravstveno i ekonomski opravdan. Dodatno, sve veći broj tražitelja međunarodne zaštite uključuje se u tržište rada i time ulazi u sustav HZZO-a, što dodatno potvrđuje održivost i opravdanost univerzalnog pristupa zdravstvenoj skrbi.\nTakav pristup je u potpunosti usklađen s europskom pravnom stečevinom i međunarodnim standardima prava na zdravlje. Direktiva (EU) 2024/1346 naglašava obvezu država članica da osiguraju pristup zdravstvenoj skrbi u okviru uvjeta prihvata, uključujući zaštitu fizičkog i mentalnog zdravlja. Međunarodne konvencije koje je Hrvatska ratificirala dodatno potvrđuju ovu obvezu: ICESCR (članak 12 i Opći komentar br. 14) priznaje pravo svake osobe na „najviši mogući standard zdravlja“, što uključuje prevenciju, liječenje bolesti, mentalno zdravlje, rehabilitaciju i pristup esencijalnim lijekovima; CEDAW (članak 12 i Preporuka br. 24) zahtijeva osiguranje zdravstvene zaštite žena, uključujući seksualno i reproduktivno zdravlje, bez diskriminacije po osnovi statusa; CRC (članak 24) jamči svakom djetetu pravo na liječenje bolesti i rehabilitaciju zdravlja. Sve ove obveze primjenjuju se na sve osobe pod jurisdikcijom države, uključujući tražitelje međunarodne zaštite.\nPostoje snažni javnozdravstveni i ekonomski razlozi za proširenje prava na zdravstvenu skrb. Ograničavanje skrbi na hitne slučajeve dovodi do zakašnjelih dijagnoza, komplikacija i viših troškova liječenja. Rana intervencija kroz primarnu skrb je troškovno učinkovitija i poboljšava ishode. Svjetska zdravstvena organizacija (WHO) naglašava da inkluzivni zdravstveni sustavi smanjuju dugoročne troškove, jačaju otpornost i sprječavaju širenje zaraznih bolesti, dok isključivanje migranata povećava opterećenje hitnih službi i ugrožava prevenciju. WHO u svom Globalnom akcijskom planu za zdravlje izbjeglica i migranata ističe da integracija migranata u nacionalne zdravstvene sustave osigurava kontinuitet skrbi i smanjuje dugoročne troškove. Europska agencija za azil (EUAA) također naglašava važnost rane identifikacije zdravstvenih potreba i ranjivosti za učinkovitu recepciju i integraciju. UNICEF ističe da inkluzivni sustavi zdravstvene zaštite za djecu u migracijskim situacijama osiguravaju imunizaciju, skrb za majke i novorođenčad, podršku mentalnom zdravlju i zaštitu od nasilja, čime se sprječavaju dugoročne razvojne i socijalne poteškoće.\nRadi pravne jasnoće i ujednačene provedbe predlažemo sljedeću normativnu dopunu članka 57:\n„(1) Tražitelj međunarodne zaštite ima pravo na zdravstvenu skrb u skladu s medicinskim indikacijama, uključujući primarnu zdravstvenu zaštitu, liječenje akutnih i kroničnih stanja, mentalno zdravlje i psihosocijalnu podršku, seksualnu i reproduktivnu zdravstvenu zaštitu te rehabilitaciju.“\n„(2) Tražitelju pružit će se odgovarajuća zdravstvena zaštita vezano uz specifično stanje, uključujući i potrebne usluge rehabilitacije, mentalnog zdravlja i seksualne i reproduktivne zdravstvene zaštite.“\n„(4) Ministarstvo nadležno za zdravstvo osigurava jasne protokole upućivanja u zdravstvene ustanove, nastavak započetih terapija i pristup lijekovima i medicinskim proizvodima nužnim za liječenje; po potrebi osigurava se prilagodba smještaja u skladu s medicinskim indikacijama.“","Nije prihvaćen","Smatramo kako predložena dopuna članka 57. kojom se želi zajamčiti „univerzalno pravo na zdravstvenu skrb svim tražiteljima međunarodne zaštite, neovisno o kategoriji ili trajanju boravka“, nije nužna. Članak 57. važećeg Zakona već osigurava pravo na zdravstvenu zaštitu tražiteljima, uključujući hitnu medicinsku pomoć, prijeko potrebno liječenje bolesti te je sada dopunjen i u odnosu na ozbiljne mentalne poremećaje te odgovarajuću uslugu rehabilitacije u odnosu na osobe kojima su potrebna posebna prihvatna i/ili postupovna jamstva.\n\nOvim zakonskim rješenjem osigurana je usklađenost s člankom 38. Direktive (EU) 2024/1346. , a predložena dopuna koja predviđa „univerzalno pravo na zdravstvenu skrb neovisno o kategoriji ili trajanju boravka“ bi bila suvišna i mogla bi dovesti do prekomjerne normiranosti, dok se operativni detalji i osiguravanje skrbi u praksi mogu regulirati internim procedurama"]
[76,"HRVATSKI PRAVNI CENTAR","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 38.","Predložena izmjena članka 57. stavka 2. („odgovarajuća zdravstvena zaštita vezano uz specifično stanje, uključujući i potrebne usluge rehabilitacije“) bitno je uža od standarda propisanih Direktivom (EU) 2024/1346 te ne osigurava potpuno usklađivanje s tri kategorije obveza:\nTako Direktiva (EU) 2024/1346 u članku 22. stavku 3. propisuje da države članice, ako je to potrebno iz zdravstvenih razloga, osiguravaju potrebnu medicinsku ili drugu pomoć, kao što su potrebna rehabilitacija i asistivni medicinski proizvodi, tražiteljima s posebnim potrebama u vezi s prihvatom, uključujući primjerenu skrb za duševno zdravlje.\nNadalje, članak 26. stavak 4. Direktive (EU) 2024/1346 propisuje da države članice osiguravaju pristup uslugama rehabilitacije za maloljetnike koji su bili žrtve bilo kakvog oblika zlostavljanja, zanemarivanja, iskorištavanja, mučenja ili okrutnog, neljudskog i ponižavajućeg postupanja ili koji su patili zbog oružanih sukoba te osiguravaju da se prema potrebi organizira primjerena zdravstvena skrb za duševno zdravlje i pruži stručno savjetovanje.\nČlanak 28. Direktive (EU) 2024/1346 propisuje zaštitu žrtava mučenja i nasilja te propisuje da se tim osobama osigurava medicinsko i psihološko liječenje i skrb, uključujući prema potrebi usluge rehabilitacije i savjetovanje, s obzirom na štetu prouzročenu takvim djelima, pri čemu se im se prema potrebi osigurava usmeno prevođenje\nPredložena odredba ZMPZ-a  je bitno uža i nije usklađena s minimalnim standardima iz Direktive (EU) 2024/1346  te  ne definira na pravilan način obujam prava, niti minimum usluga koji su propisani navedenom Direktivom.","Nije prihvaćen","Smatramo kako predložena dopuna članka 57. kojom se želi zajamčiti „univerzalno pravo na zdravstvenu skrb svim tražiteljima međunarodne zaštite, neovisno o kategoriji ili trajanju boravka“, nije nužna. Članak 57. važećeg Zakona već osigurava pravo na zdravstvenu zaštitu tražiteljima, uključujući hitnu medicinsku pomoć, prijeko potrebno liječenje bolesti te je sada dopunjen i u odnosu na ozbiljne mentalne poremećaje te odgovarajuću uslugu rehabilitacije u odnosu na osobe kojima su potrebna posebna prihvatna i/ili postupovna jamstva.\n\nOvim zakonskim rješenjem osigurana je usklađenost s člankom 38. Direktive (EU) 2024/1346."]
[77,"PUČKI PRAVOBRANITELJ","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 39.","Predloženim izmjenama i dopunama članka 58. stavka 4. predlaže se brisanje riječi: „kao i dopunske nastave u pojedinim nastavnim predmetima, ako za to postoji potreba“. Napominjemo kako čl. 16. st. 2. Direktive o utvrđivanju standarda za prihvat tražitelja međunarodne zaštite (preinaka) 2024/1346 određuje: “Maloljetnicima se pruža pripremna nastava, uključujući nastavu jezika, ako je to potrebno da se olakša njihov pristup općem obrazovnom sustavu i sudjelovanje u njemu.” Predloženo ograničavanje pripremne nastave samo na hrvatski jezik nije u skladu sa Direktivom te stoga predložene izmjene i dopune ne zadovoljavaju standarde propisane EU Direktivom. Predlažemo stoga zadržavanje postojećeg teksta čl. 58. stavka 4. Zakona o međunarodnoj i privremenoj zaštiti, koji glasi: “Ako dijete tražitelj ne zna ili nedovoljno poznaje hrvatski jezik, omogućit će mu se pohađanje pripremne nastave ili dopunske nastave hrvatskog jezika, kao i dopunske nastave u pojedinim nastavnim predmetima, ako za to postoji potreba.”","Nije prihvaćen","Predloženim izmjenama i dopunama stavka.4 članka 58. („kao i dopunske nastave u pojedinim nastavnim predmetima, ako za to postoji potreba“) ne ograničava se pristup pripremnoj i dopunskoj nastavi za maloljetne tražitelje međunarodne zaštite.\n\n\nNaime, ostvarivanjem pristupa obrazovanju na dopunsku i pripremnu nastavu maloljetni tražitelj međunarodne zaštite ima pravo kao i svaki hrvatski učenik koji ostvaruje pravo na pristup osnovnom i srednjem obrazovanju. Izdvajanje ovog prava posebno zapravo bi zahtijevalo pobrojavanje svih ostalih prava propisanih. Budući su sva ta prava već zajamčena navedenim Zakonom smatramo kako nema potrebe propisivati ih ovim Zakonom."]
[78,"PUČKI PRAVOBRANITELJ","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 40.","Predloženim novim člankom 58.a. „Mjere rane integracije tražitelja”  u stavku 1., koji glasi  “Radi prihvaćanja vrijednosti hrvatskog društva i kulture, tražitelj je dužan pohađati radionice kulturne orijentacije i tečajeve hrvatskog jezika.” propisuju se obveze tražitelja, kao i sadržaji mjera integracije. Razumijevajući da nije sve uvijek moguće zakonski urediti, već je kod integracije potrebno provoditi različite šire društvene mjere i aktivnosti te različite integracijske mjere kroz strateške dokumente, ipak napominjemo kako integracija znači spajanje ili povezivanje, što obuhvaća proces uključivanja pojedinaca u društvo, temeljem upoznavanja društva u svim njegovim sastavnicama te bi uspješna integracija trebala uključiti i tražitelje i članove i članice društva domaćina. Pri tome, a s obzirom da se ovdje zakonski regulira obveze tražitelja, koji bi trebali upoznati svoje domaćine te vrijednosti i kulturu hrvatskog društva, predlažemo razmisliti da se isto formulira kroz ili pak nadopuni pozitivnim propisima Republike Hrvatske, a s obzirom da su vrijednosti hrvatskog društva oživotvorene upravo pravnim sustavom, odnosno ustavnim vrijednostima i zakonodavstvom Republike Hrvatske. \n\nU novopredloženom čl. 58.a. stavak 5. glasi: “Način provedbe te sadržaj radionica i tečajeva iz stavaka 1. i 2. ovoga članka propisat će se pravilnikom koji donosi ministar nadležan za obrazovanje uz prethodnu suglasnost ministra.“.  Prilikom donošenja ovog pravilnika predlažemo pravilnikom predvidjeti obvezno sudjelovanje stručnjaka, akademskih i drugih stručnih ustanova, organizacija i tijela posvećenih istraživanju i provođenju integracijskih mjera u osmišljavanju i provođenju radionica i tečajeva iz stavaka 1. i 2. ovog članka.","Primljeno na znanje","Ministarstvo znanosti, obrazovanja i mladih primilo je na znanje prijedlog/komentar Pučke pravobraniteljice te će prilikom donošenja pravilnika prijedlog razmotriti"]
[79,"CENTAR ZA MIROVNE STUDIJE","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 40.","Stavak 3. članka 58.a smatramo nepotrebnim trošenjem kapaciteta državnih službenika na praćenje evidencije prisutnosti na radionicima i tečajevima s čime se neće postići traženi rezultat. Smatramo nužnim osigurati pohađanje tečajeva opismenjavanja kao i radionice kulturne orijentacije i tečajeve hrvatskog jezika, međutim vezivanje posljedica u vidu ograničenja materijalnih uvjeta prihvata samo će dodatno opteretiti djelatnike zaštitarske službe, policijske službenike te zaposlenike Hrvatskog crvenog križa koji pružaju navedene usluge. \n\nStoga predlažemo brisanje predloženog stavka (3) koji glasi na sljedeći način:  (3) Provoditelji aktivnosti vode evidenciju prisutnosti tražitelja na radionicama i tečajevima iz stavka 1. i 2. ovoga članka i Ministarstvo može ograničiti materijalne uvjete prihvata i ukinuti novčanu naknadu tražitelju koji bez opravdanih razloga iste ne pohađa.","Nije prihvaćen","Predloženo brisanje stavka 3. članka 58.a nije prihvatljivo, budući da bi se time onemogućilo osiguravanje redovitog pohađanja radionica i tečajeva iz stavaka 1. i 2. navedenog članka te u bitnome umanjila učinkovitost mjera usmjerenih na integraciju tražitelja.\n\nNa temelju raspoloživih podataka i službenih evidencija razvidno je da, unatoč iskazanom formalnom interesu tražitelja za pohađanje radionica i tečajeva, razina njihove stvarne redovitosti ostaje izrazito niska. Upravo iz tog razloga predloženom se odredbom u članku 58.a stavku 3. jasno propisuje obveza vođenja evidencije prisutnosti te mogućnost ograničenja materijalnih uvjeta prihvata i ukidanja novčane naknade u slučaju neopravdanog nepohađanja, kao nužan mehanizam osiguranja provedbe navedenih aktivnosti.\n\nNavodi o „nepotrebnom trošenju kapaciteta državnih službenika“ nisu osnovani. Provedbu evidencije ne obavljaju državni službenici u užem smislu, već provoditelji aktivnosti koji su, kao korisnici i osiguravatelji financijskih sredstava, već obvezni voditi precizne evidencije o sudjelovanju tražitelja na radionicama i tečajevima. Stoga se predloženom odredbom ne uvodi nova administrativna obveza, već se normativno potvrđuje postojeća praksa.\n\nSlijedom navedenog, primjedba se ne prihvaća."]
[80,"HRVATSKI PRAVNI CENTAR","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 40.","Pozdravljamo uvođenje mjera rane integracije tražitelja.","Primljeno na znanje","Primljen na znanje"]
[81,"CENTAR ZA MIROVNE STUDIJE","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\nČlanak 45.","Smatramo neproporcionalnom uskratom prava na spajanje obitelji zbog neispunjavanja obveze u pogledu učenja hrvatskog jezika. Zahtijevamo brisanje ovog članka u odnosu na članak 66. stava. 1.","Nije prihvaćen","Smatramo kako je ovakva veza između prava i obveze tražitelja opravdana i proporcionalna. Cilj je potaknuti aktivno sudjelovanje u integracijskim mjerama, što je ključno za uspješnu društvenu uključenost i smanjenje socijalne isključenosti. Istodobno, članak predviđa fleksibilnost i razmatranje svih okolnosti u posebnim slučajevima (stavak 9.), čime se osigurava da pravo na spajanje obitelji neće biti nepravično uskraćeno."]
[82,"HRVATSKI PRAVNI CENTAR","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\nČlanak 45.","Nejasno je zašto se iz prijedloga odredbe članka 66. briše druga rečenica u stavku 6. Konkretno radi se o rečenici: Odluka o odbijanju zahtjeva za spajanje obitelji ne može se temeljiti isključivo na činjenici da ne postoje službeni dokumenti kojima se dokazuje određeni obiteljski odnos.\nNavedeno nije u skladu s člankom 11. stavkom 2. Direktive Vijeća 1003/86/EZ  koja jasno propisuje da „kada izbjeglica ne može pružiti službene dokumentacijske dokaze o obiteljskom odnosu, države članice uzimaju u obzir druge dokaze o postojanju takvog odnosa, koji će se procijeniti u skladu s nacionalnim pravom. Odluka kojom se odbija zahtjev ne može se osnivati isključivo na činjenici pomanjkanja dokumentacijskih dokaza.“ Stoga je nužno uskladiti predloženu izmjenu s minimalnim standardima navedenim u ovoj Direktivi.\nTakođer upućujemo na naše primjedbe u odnosu na članak 4. stavak 1. točke 18. ZMPZ-a i članak 74. stavke 2. i 3. ZMPZ-a.","Nije prihvaćen","Predložena stavka 6. članka 66., zadržava određenu fleksibilnost u procjeni dokaza o obiteljskom odnosu u skladu s nacionalnim pravom. \nIako Direktiva Vijeća 1003/86/EZ propisuje da se trebaju uzeti u obzir alternativni dokazi kada službeni dokumenti nisu dostupni, zakonska odredba u sadašnjem obliku već omogućava da se takvi dokazi vrednuju pri donošenju odluke, bez automatskog odbijanja zahtjeva. Brisanje druge rečenice u stavku 6. ne onemogućava poštivanje minimalnih standarda Direktive, već uklanja redundantnu formulaciju jer cijeli stavak već propisuje uzimanje u obzir okolnosti koje omogućuju procjenu postojanja obiteljskog odnosa."]
[83,"CENTAR ZA MIROVNE STUDIJE","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\nČlanak 46.","Posljedice neispunjavanja obveza u ovom članku smatramo da su neproporcionalne cilju koji se ovim integracijskim mjerama želi postići.\nStoga smatramo da bi umjesto \"uskrate smještaja\" adekvatna posljedica mogla biti odbijanje produljenja smještaja na najduže još dvije godine sukladno članku 67. stavku 14..\n\nStoga predlažemo da ova odredba glasi:\n\n„(20) Pravo na produljenje smještaja iz stavka 14. ovog članka može se uskratiti ako azilant i stranac pod supsidijarnom zaštitom ne ispunjava ugovorne obveze iz članka 74. stavka 3., 4. i 5. ovoga Zakona.“ .","Nije prihvaćen","Cilj predviđenih integracijskih mjera jest osigurati aktivno i kontinuirano sudjelovanje osoba s odobrenom međunarodnom zaštitom (azil ili supsidijarna zaštita) u integracijskim aktivnostima, uključujući tečajeve hrvatskog jezika i radionice kulturne orijentacije, što je važno za njihovu uspješnu integraciju i uključivanje u društvo. Članak 74. stavci 3. i 4. predviđaju jasne i vremenski definirane integracijske obveze za azilante i strance pod supsidijarnom zaštitom (obvezu pohađanja tečaja hrvatskog jezika i polaganje ispita A1 u roku od 1 godine, odnosno pohađanje tečaja hrvatskog jezika i polaganje ispita A2 u roku od 3 godine). Stoga smatramo kako ove odredbe o uskrati smještaja, uz sve uvjete i ograničenja propisana zakonom, omogućuje proporcionalno sankcioniranje neispunjavanja obveza, dok bi prijedlog CMS-a značajno smanjio učinkovitost mjere jer se učinak sankcije odgađa i veći broj tražitelja može zaobići obveze u početnim fazama integracije. Osim toga, postojeći model osigurava izravnu vezu između neispunjavanja obveza i posljedica, što je u skladu s ciljevima integracijskih politika."]
[84,"PUČKI PRAVOBRANITELJ","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 48.","Vezano uz članak 70., gdje dosadašnji stavak 6. postaje stavak 7., koristimo prigodu ukazati i na to da bi navedenim izmjenama trebalo regulirati i mogućnost da se azilantima ili strancima pod supsidijarnom zaštitom koji ne raspolažu dovoljnim novčanim sredstvima omogući i pokrivanje troškova priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija u reguliranim profesijama iz sredstava Državnog proračuna. Spomenuto smatramo dodatno bitnim s obzirom da u reguliranim profesijama kao što je medicina i  slična područja postoji snažno izražena potreba za zapošljavanjem stručnjaka, pa je potrebno spomenutim skupinama olakšati pristup tržištu rada u cilju povećanja njihove zaposlenosti u Republici Hrvatskoj i zadovoljavanja potreba građana za uslugama stručnjaka takvih profila.  \n\nStoga predlažemo da stavak 7. članka 70. uključi i odredbu koja može biti temelj za rasterećenje siromašnih azilanata i osoba pod supsidijarnom i privremenom zaštitom od plaćanja naknade za troškove postupka priznavanja  inozemne stručne kvalifikacije u reguliranim profesijama, na način da se omogući pokrivanje tih troškova na teret sredstava Državnog proračuna.  \n\nNaime, za razliku od postupka vrednovanja inozemnih obrazovnih kvalifikacija u nereguliranim profesijama u svrhu pristupa tržištu rada, poslovi priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija u reguliranim profesijama su temeljem javne ovlasti preneseni na nadležne strukovne komore koje samostalno određuju visinu naknada tog postupka. Zakon o reguliranim profesijama i priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija ne sadrži odredbe kojima bi nadležne strukovne komore, kao pravne osobe s javnim ovlastima, bile dužne osloboditi od plaćanja navedenih naknada pripadnike pojedinih društvenih skupina, iako njihov iznos nerijetko premašuju iznose koji su definirani za postupke priznavanja i vrednovanja obrazovnih kvalifikacija u nereguliranim profesijama. \n  \nS druge strane, Zakon o priznavanju i vrednovanju inozemnih obrazovnih kvalifikacija (NN 69/22) i temeljem njega donesen Pravilnik o visini naknade za troškove postupka priznavanja, vrednovanja, načinu raspodjele naknade, oslobođenja od plaćanja naknade te drugim pitanjima troškova postupka (NN 85/23) predviđaju široki krug osoba koje su oslobođene od plaćanja naknade troškova za postupak priznavanja inozemne obrazovne kvalifikacije u nereguliranim profesijama. Naime, sukladno članku 6. navedenog Pravilnika, od plaćanja naknade za troškove navedenog postupka oslobođeni su građani čiji dohodak, uključujući i dohodak bračnog ili izvanbračnog druga, odnosno dohodak životnog ili neformalnog životnog partnera, u protekloj i tekućoj godini ne prelazi iznos neoporezivog dohotka i koji nemaju druge značajnije imovine (nekretnine, štednju, motorna vozila i plovila), čija ukupna vrijednost ne prelazi 4.000 eura, o čemu se daje pisani iskaz; civilni invalidi Domovinskog rata i hrvatski ratni vojni invalidi iz Domovinskog rata, na temelju odgovarajućih isprava kojima dokazuju svoj status; osobe s 50 % ili više postotaka tjelesnog oštećenja i djeca osoba kojima je utvrđeno tjelesno oštećenje od 100%, supružnici, djeca i roditelji smrtno stradalih, zatočenih ili nestalih hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata, na temelju odgovarajućih isprava kojima dokazuju svoj status; supružnici, djeca i roditelji poginulih, umrlih i nestalih civila iz Domovinskog rata, na temelju odgovarajućih isprava kojima dokazuju svoj status; žrtve seksualnog nasilja iz Domovinskog rata, na temelju odgovarajućih isprava kojima dokazuju svoj status; prognanici i izbjeglice, na temelju odgovarajućih isprava kojima dokazuju svoj status; strani državljani koji su podnijeli zahtjev za odobrenje privremenog boravka u Republici Hrvatskoj, koji kao hrvatski stipendisti dolaze u Republiku Hrvatsku radi školovanja i usavršavanja, na temelju odgovarajućih isprava kojima dokazuju svoj status te stranci koji imaju status žrtve trgovanja ljudima i maloljetnici koji su napušteni ili su žrtve organiziranog kriminala ili su iz drugih razloga ostali bez roditeljske zaštite, skrbništva ili bez pratnje, tražitelji međunarodne zaštite, azilanti, stranci pod supsidijarnom zaštitom, članovi obitelji azilanta i stranca pod supsidijarnom zaštitom koji zakonito borave u Republici Hrvatskoj te stranci pod privremenom zaštitom i članovi obitelji stranaca pod privremenom zaštitom, na temelju odgovarajućih isprava kojima dokazuju svoj status. \n  \nKako iz navedenoga proizlazi, određene društvene skupine koje bi u postupcima priznavanja i vrednovanja inozemnih kvalifikacija u nereguliranim profesijama bile oslobođene plaćanja naknade, u postupcima za priznavanje inozemne stručne kvalifikacije u reguliranim profesijama obvezne su platiti troškove koji zajedno s troškovima dopunskih mjera nerijetko prelaze iznose od nekoliko tisuća eura te ih, radi ranije navedenih razloga, smatramo važnim i korisnim tih troškova osloboditi.","Nije prihvaćen","Stavak 7. ovih izmjena i dopuna članka 70. predviđa da se u slučaju nedostatka dovoljnog novčanog sredstva azilantima i strancima pod supsidijarnom zaštitom osigurava prijevod stranih isprava iz Državnog proračuna. Takvo rješenje omogućava pristup postupku priznavanja kvalifikacija i smanjuje administrativnu i financijsku prepreku, a istovremeno održava proporcionalnost i racionalno upravljanje proračunskim sredstvima. Dodatno pokrivanje naknada za priznavanje reguliranih stručnih kvalifikacija dodatno bi opteretilo Državni proračun, dok postojeći okvir već omogućuje pristup tržištu rada i profesionalnu mobilnost relevantnim skupinama."]
[85,"PUČKI PRAVOBRANITELJ","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 49.","U odnosu pak na članak 74. koji se mijenja i kojim se uvodi obveza integracije u hrvatsko društvo azilantu i strancu pod supsidijarnom zaštitom, kroz osiguranje pristupa tečajevima hrvatskog jezika  na razinama (A1) i (A2) te radionicama integracije u hrvatsko društvo, uz uvođenje obveze pohađanja tečaja i radionica te polaganja ispita iz znanja hrvatskog jezika na razini (A1) u roku od jedne godine od dana stjecanja statusa, odnosno na razini (A2) u roku od tri godine od dana stjecanja statusa te odredbi o tome da se azilantu i strancu pod supsidijarnom zaštitom koji bez opravdanog razloga ne ispuni navedene obveze u predviđenim rokovima, može uskratiti smještaj koji uživa na teret Republike Hrvatske ili davanja iz sustava socijalne skrbi koja prima, osim davanja koja se odnose na maloljetnu djecu, trudnice i osobe s posebnim potrebama, kao i uskratiti pravo na spajanje obitelji dok tu obvezu ne izvrši, ukazujemo da pučka pravobraniteljica u svojim izvješćima Hrvatskom saboru već više godina ponavlja preporuku da je potrebno organizirati i provesti tečajeve hrvatskog jezika za azilante i osobe pod supsidijarnom zaštitom, no isti se ne provode već dulje vrijeme. \n\nStoga predloženo postavljanje roka od jedne godine od dana stjecanja statusa azila ili supsidijarne zaštite za polaganje tečajeva jezika uz prijetnju mogućnošću ograničavanja prava na spajanje obitelji, smještaj i davanja iz sustava socijalne skrbi u slučaju nepolaganja tečajeva valja izmijeniti, budući da sukladno završnim i prelaznim odredbama Zakona Ministar nadležan za poslove obrazovanja, uz prethodnu suglasnost ministra, pravilnik o načinu provođenja tečajeva iz ovog članka treba donijeti u roku od 180 dana od dana stupanja na snagu ovog Zakona, a konkretni rokovi praktičnog provođenja tečajeva nisu niti određeni. Stoga bi se moglo dogoditi da osoba stekne azil ili supsidijarnu zaštitu temeljem odredbi novog, izmijenjenog Zakona, no uslijed kašnjenja u donošenju pravilnika i provođenja tečajeva ne bude u mogućnosti ispuniti obvezu, bez svoje krivnje, polaganja razine ispita iz jezika u propisanim rokovima (godine dana od stjecanja statusa za (A1) i tri godine za (A2)), te stoga izgubi, primjerice, pravo na smještaj ili davanja socijalne skrbi. Pri tome, iako stavak 6. predloženog izmijenjenog čl. 74. predviđa mogućnost postojanja opravdanih razloga uslijed kojih nije ispunjena obveza polaganja tečaja jezika, u obrazloženju ovog članka kao opravdani razlozi spominju se isključivo razlozi na strani azilanta ili osobe pod supsidijarnom zaštitom (zdravstveno stanje (teška bolest, hospitalizacija, mentalna nesposobnost), obiteljske obveze (briga oko maloljetne djece, trudnoća), radi se o osobi s posebnim potrebama), a ne i opravdani razlozi uslijed (ne)postupanja tijela nadležnih za provođenje tečajeva. Smatramo da je potrebno produljiti rokove polaganja tečajeva, a kao početak računanja roka polaganja umjesto trenutka stjecanja statusa treba propisati trenutak kad je dovršeno polaženje tečaja i polaznik je stekao znanja potrebna za pristupanje polaganju tečaja.","Nije prihvaćen","Ministarstvo znanosti, obrazovanja i mladih će u zakonski propisanim rokovima izvršiti preuzete obveze."]
[86,"CENTAR ZA MIROVNE STUDIJE","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 49.","Zahtijevamo brisanje stavka 7. i 8 . ovog članka.\n\nDirektivom 2003/86/EZ, članku 7. stavku 2. je izričitopropisano sljedeće\n\"2. Države članice mogu tražiti od državljana trećih zemalja da udovolje integracijskim mjerama u skladu s nacionalnim zakonom.\nU pogledu izbjeglica i/ili članova obitelji izbjeglica navedenih u članku 12. integracijske mjere spomenute u prvom podstavku mogu se primijeniti samo jednom kada je osobama u pitanju odobreno spajanje obitelji.","Nije prihvaćen","Citirani članak Direktive 2003/86/EZ ima za cilj spriječiti da osoba bude višestruko opterećena istim integracijskim obvezama. Stavci 7. i 8. članka 74. ovih izmjena ne primjenjuju integracijske mjere „ponovno“ na istu osobu, već općenito uvode obvezu izvršenja već predviđenih integracijskih obveza (tečajevi jezika A1/A2) prije nego što se odobri pravo na spajanje obitelji. To znači da se samo uvjetuje ostvarivanje prava na spajanje obitelji ispunjenjem postojećih obaveza, što je u skladu s duhom Direktive – integracijske mjere se primjenjuju jednom, ali osoba mora ispuniti te mjere prije spajanja obitelji."]
[87,"CENTAR ZA MIROVNE STUDIJE","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 49.","Posljedice neispunjavanja obveza u ovom članku smatramo da su neproporcionalne cilju koji se ovim integracijskim mjerama želi postići.\n\nStoga smatramo da bi umjesto \"uskrate smještaja\" adekvatna posljedica mogla biti odbijanje produljenja smještaja na najduže još dvije godine sukladno članku 67. stavku 14., dok predloženu \"uskratu davanja iz sustava socijalne skrbi\" smatramo protivnom Ustavu Republike Hrvatske jer je socijalna pravda deklarativno prema Ustavu jedna od temeljnih vrijednosti Republike Hrvatske – a nju su svi dužni poštivati i štititi.","Nije prihvaćen","Predložene posljedice neispunjavanja obveza (uskrata smještaja i davanja iz sustava socijalne skrbi) imaju za cilj osnažiti motivaciju azilanata i osoba pod supsidijarnom zaštitom da redovito pohađaju tečajeve hrvatskog jezika i radionice integracije, čime se postiže učinkovitija integracija u društvo. Rokovi i mjere su proporcionalni cilju koji se želi ostvariti, jer su predviđeni jasni kriteriji i mogućnost opravdanih razloga za neispunjavanje obveza.\n\nNadalje, tvrdnja o protivnosti ustavu u pogledu socijalne skrbi nije relevantna. Predložene mjere ne dovode do uskraćivanja socijalne zaštite ranjivih skupina jer su izuzeti maloljetna djeca, trudnice i osobe s posebnim potrebama. Na taj način se osigurava da temeljna socijalna pravda, kao jedna od temeljnih vrijednosti Republike Hrvatske, ostane očuvana, dok istovremeno država može provoditi mjere integracije koje motiviraju osobe s odobrenom zaštitom."]
[88,"CENTAR ZA MIROVNE STUDIJE","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 49.","S obzirom da obveza pohađanja tečaja hrvatskog jezika, povijesti i kulture u Republici Hrvatskoj postoji od 2015. godine, a kojoj se nije moglo udovoljiti zbog propusta nadležnih tijela smatramo nužnim da se obveza osiguravanja integracijskih mjera uistinu i provede. Smatramo izuzetno problematičnim činjenicu da je Republika Hrvatska sredstva Europske Unije iz Fonda za azil, migracije i integraciju za potrebe organizacije tečajeva hrvatskog jezika za strance koristila protivno načelima dobrog financijskog upravljanja i pravilima struke što je između ostalog utvrdilo Ministarstvo unutarnjih poslova (MUP) prilikom raskidanja ugovora sa Ministarstvom znanosti i obrazovanja koje je trebalo organizirati navedene tečajeve (https://eufondovi.mup.hr/vijesti/odluka-o-ukida\nnju-odluke-o-dodjeli-financijskih-sredstava-za-p\nrovedbu-projekta-integracija-azilanata-i-stranac\na-pod-supsidijarnom-zastitom-u-hrvatsko-drustvo-\nobrazovanje-i-priprema-za-ukljucivanje-u-trziste\n-rada/563).\n\nStoga, predlažemo da dodatne odredbe kojim će se osigurati da se ove integracijske mjere uistinu omoguće svima onima koji žele naučiti hrvatski jezik i time doprinijeti integracijskom procesu u Hrvatskoj.\nPredlažemo da se u stavcima (1) i (2) prije točke doda \"u roku od 15 dana od dana zahtjeva za pristupom podnesenog od strane azilanta ili osobe pod supsidijarnom zaštitom\" pa da stoga stavci glase na sljedeći način:\n\"(1) Azilantu i strancu pod supsidijarnom zaštitom osigurat će se pristup tečajevima hrvatskog jezika i polaganje ispita iz znanja hrvatskog jezika na razinama (A1) i (A2) u roku od 15 dana od dana zahtjeva za pristupom podnesenog od strane azilanta ili osobe pod supsidijarnom zaštitom.\n(2) Azilantu i strancu pod supsidijarnom zaštitom osigurat će se pristup radionicama integracije u hrvatsko društvo u roku od 15 dana od dana zahtjeva za pristupom podnesenog od strane azilanta ili osobe pod supsidijarnom zaštitom.\"\n\nNa kraju članka predlažemo dodavanje stavaka 13. i 14. sa sljedećim sadržajem:\n(13) U slučaju ako nadležno tijelo nije mogućnosti osigurati azilantu i strancu pod supsidijarnom zaštitom pristup tečajevima hrvatskog jezika i polaganje ispita iz znanja hrvatskog jezika na razinama (A1) i (A2), nadležno tijelo uputiti će azilanta i stranca pod supsidijarnom zaštitom u odgovarajuću školu za strane jezike, a školi za strane jezike unaprijed uplatiti iznos potreban za pokriće odgovarajućeg tečaja.\n(14) U slučaju ako nadležno tijelo nije mogućnosti osigurati azilantu i strancu pod supsidijarnom zaštitom pristup radionicama integracije u hrvatsko društvo, nadležno tijelo uputiti će azilanta i stranca pod supsidijarnom zaštitom u odgovarajuću udrugu ili drugu organizaciju, a udruzi ili drugoj organizaciji unaprijed uplatiti iznos potreban za pokriće odgovarajuće radionice.\n(15) Pristup tečajevima hrvatskog jezika i polaganje ispita iz znanja hrvatskog jezika na razinama (A1) i (A2) te pristup radionicama integracije u hrvatsko društvo mora biti u potpunosti prilagođen: (i.) potrebama osobama s invaliditetom s obzirom na njihov invaliditet i sukladno preporukama Pravobranitelja za osobe s invaliditetom; te\n(ii.) potrebama samohranih roditelja; (iii.) potrebama ranjivih skupina, a naročito žrtava traumatičnih događaja.","Nije prihvaćen","Ministarstvo znanosti, obrazovanja i mladih je primilo na znanje komentar te smatra da je predloženo predmetna tematika odredbi pravnika, a ne zakonskih odredbi."]
[89,"CENTAR ZA MIROVNE STUDIJE","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 49.","Strategija demografske revitalizacije Republike Hrvatske do 2033. godine izričito spominje sljedeće:\n\"Njihova interakcija određuje ishode integracije, međutim, institucionalna struktura i reakcija na novopridošlice društva primitka ima veći utjecaj na ishode ovoga procesa nego sami imigranti. Stoga je integracija dvosmjerni proces između imigranata i društva primitka, iako se sve češće spominje uključenost zemlja podrijetla, te integracija kao trosmjerni proces.\"\n\nStoga, predlažemo da se umjesto \"Obveza integracije u hrvatsko društvo\", koja je u potpunosti suprotna definiciji, svrsi i cilju integracije kako je ona definirana i usvojena na razini Republike Hrvatske i Europske unije, ovaj članak naslovi kao \"Integracijske mjere za azilante i strance pod supsidijarnom zaštitom\".","Nije prihvaćen","Naziv članka „Obveza integracije u hrvatsko društvo“ nije u suprotnosti sa strateškim i normativnim razumijevanjem integracije kao dvosmjernog (odnosno šireg, trosmjernog) procesa. \nIako je integracija u svojoj naravi dvosmjerni proces koji podrazumijeva i aktivnu ulogu društva primitka, zakonodavni okvir ovim člankom uređuje isključivo one mjere i obveze koje se mogu normativno propisati adresatima Zakona, odnosno azilantima i strancima pod supsidijarnom zaštitom. Pojam „obveza integracije“ u ovom kontekstu ne negira dvosmjerni karakter integracije, već označava aktivno sudjelovanje osoba kojima je odobrena međunarodna zaštita u mjerama koje im država osigurava (pristup tečajevima jezika, radionicama integracije i sl.), a koje su nužne za njihovo samostalno uključivanje u društveni, gospodarski i kulturni život Republike Hrvatske.\n\nPredloženi naziv „Integracijske mjere za azilante i strance pod supsidijarnom zaštitom“ ne bi u dovoljnoj mjeri odražavao normativni sadržaj članka, budući da se istim ne uređuju samo mjere, već i prava, obveze i posljedice neispunjavanja tih obveza, što opravdava zadržavanje postojećeg naslova."]
[90,"TOMISLAV FILJAK","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 49.","Predložene izmjene polaze od pretpostavke kako svi potencijalni azilanti žele ostati u Hrvatskoj i svi su poželjni, te se uvode široke ''integracijske'' mjere, premda nije riječ o zakonu koji uređuje useljavanje nego o zakonu o ''.. o međunarodnoj i PRIVREMENOJ zaštiti …''. Azil je, koliko razumijem, pravo osobe na zaštitu u drugoj državi zbog progona u domovini, odnosno oblik pružanja privremene zaštite i boravka dok se u domovini azilanta ne steknu okolnosti za povratak. Stoga je propisivanje nekakvih ''integracijskih sporazuma'' suprotno naravi azila, jer se osobu u potrebi zaštite ucjenjuje ''integracijom''. Uostalom, silno nastojanje na integriranju azilanata se, kao što nam zapadnoeuropski primjeri pokazuju, na koncu uvijek izjalovi. Kako ustvari ni MUP ne vjeruje u neku uspješnu integraciju govori izjava ministra unutarnjih poslova g. Božinovića na primanju povodom Božića po Julijanskom kalendaru (Jutarnji list 6. siječnja 2024.: https://www.jutarnji.hr/vijesti/hrvatska/bozinov\nic-o-teskoj-nesreci-na-a1-na-ovo-upozoravamo-niz\n-godina-preslo-je-u-ruke-kriminala-15412517):\n“Kad pitate o problemu krijumčarenja, to je jedno od pitanja koje i Ministarstvo i ja osobno u posljednje vrijeme gotovo svakodnevno komuniciramo. To je trend na koji upozoravamo niz godina da je pitanje nezakonitih migracija u velikoj mjeri prešlo u ruke kriminala, i to organiziranog kojeg više ne bih tumačio kao popratnu pojavu migrantske krize, nego kao posebnu vrstu organiziranog kriminala u kojem se okreću veliki novci.”\n“Vlada je krajem prošle godine izašla sa strategijom demografske revitalizacije gdje ima segment o integraciji migracija u Hrvatskoj i iz toga će proizaći niz radnih dokumenata. Ovakvih iskustava u prošlosti nismo imali, no to nije obrazac koji treba slijediti jer praktički nijedna država u Europi nije, po meni, napravila sve što je mogla da bi integracija stranaca postigla standard koji bi slijedili. Sigurno ćemo zajedničkim radom više resora naći neko rješenje koje će morati biti skrojeno prema hrvatskoj stvarnosti. Svi ljudi koji dolaze u Hrvatsku, sve te dozvole su privremenog karaktera pa ne znače trajan boravak u Hrvatskoj.”\nAko je riječ ipak o zaobilaznom useljavanju u Hrvatsku, onda bi nositelj ovog propisa trebalo biti ministarstvo zaduženo za demografiju, a ne MUP.","Nije prihvaćen","Komentar polazi od pogrešne pretpostavke o pravnoj naravi međunarodne zaštite.\n\nAzil i supsidijarna zaštita prema važećem pravu Europske unije i nacionalnom zakonodavstvu nisu isključivo privremene mjere, već mogu predstavljati dugotrajan boravak u državi članici, uključujući ostvarivanje niza prava i obveza. Upravo iz tog razloga pravo EU-a, konkretno  Uredba (EU) 2024/1347 izričito predviđa obvezu država članica da osiguraju integracijske mjere za osobe s odobrenom  međunarodnom zaštitom. Propisivanje integracijskih mjera ne predstavlja „ucjenjivanje“, već legitimno sredstvo za osiguravanje stvarne mogućnosti ostvarivanja prava (zapošljavanje, obrazovanje, samostalni život), te mehanizam kojim se potiče samostalnost i smanjuje dugotrajna ovisnost o sustavima socijalne skrbi.\n\nIntegracijske mjere nisu uvjet za ostvarivanje same međunarodne zaštite, već se odnose na razdoblje nakon odobrenja statusa, uz jasno propisane iznimke i mogućnost opravdanih razloga za neispunjavanje obveza.\n\nNavodi o neuspješnosti integracije u drugim državama članicama ne mogu biti temelj za normativno uređenje, osobito imajući u vidu da Republika Hrvatska ima razmjerno mali broj osoba s odobrenom međunarodnom zaštitom.  \nKonačno, Ministarstvo unutarnjih poslova je, sukladno važećem ustrojstvu državne uprave i zakonodavnom okviru, nadležno tijelo za sustav međunarodne i privremene zaštite, uključujući prava i obveze koje iz tog statusa proizlaze. Integracijske mjere u ovom Zakonu ne predstavljaju useljeničku politiku, već sastavni dio sustava međunarodne zaštite."]
[91,"HRVATSKI PRAVNI CENTAR","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\n                                                                   Članak 49.","Navedena odredba točnije stavci 7. i 8. nisu u skladu s člankom 35 (i posebno stavkom 4.) Uredbe (EU) 2024/1347, kao niti sa člankom 7. stavkom 2. Direktive Vijeća 2003/86/EZ  koji propisuje da države članice mogu tražiti od državljana trećih zemalja da udovolje integracijskim mjerama u skladu s nacionalnim zakonom, dok se u pogledu izbjeglica i/ili članova obitelji izbjeglica navedenih u članku 12. integracijske mjere spomenute u prvom podstavku mogu se primijeniti samo jednom kada je osobama u pitanju odobreno spajanje obitelji. Nužno je stoga ovu odredbu uskladiti s relevantim EU zakonodavstvom te otkloniti predloženi restriktivni pristup. Ovo je dodatno posebno bitno i zbog poteškoća s kojima se Hrvatska godinama susreće u pogledu neredovitog održavanja tečajeva hrvatskog jezika.","Nije prihvaćen","Citirani članak Direktive 2003/86/EZ ima za cilj spriječiti da osoba bude višestruko opterećena istim integracijskim obvezama. Stavci 7. i 8. članka 74. ovih izmjena ne primjenjuju integracijske mjere „ponovno“ na istu osobu, već općenito uvode obvezu izvršenja već predviđenih integracijskih obveza (tečajevi jezika A1/A2) prije nego što se odobri pravo na spajanje obitelji. To znači da se samo uvjetuje ostvarivanje prava na spajanje obitelji ispunjenjem postojećih obaveza, što je u skladu s duhom Direktive – integracijske mjere se primjenjuju jednom, ali osoba mora ispuniti te mjere prije spajanja obitelji."]
[92,"CENTAR ZA MIROVNE STUDIJE","PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I PRIVREMENOJ ZAŠTITI S OBRAZLOŽENJEM,\nČlanak 50.","S obzirom da Ured za ljudska prava i prava nacionalnih manjina nije donio nacionalni strateški dokument u području uključivanja azilanata i stranac pod supsidijarno društvo u društvo smatramo da bi trebalo osnažiti druge postojeća tijela koje je Ured uspostavio za izradu prijedloga nacionalnih strateških dokumenata u ovom području. \n\nStoga, predlažemo da prijedloge nacionalnih strateških dokumenata u području uključivanja azilanata i stranca pod supsidijarnom zaštitom u društvo izrađuje Savjetodavna skupina državljana trećih zemalja i osoba migrantskog porijekla uspostavljena pri Uredu za ljudska prava i prava nacionanih manjina (vidi više ovdje: https://pravamanjina.gov.hr/vijesti/odrzan-prvi-\nsastanak-savjetodavne-skupine-drzavljana-trecih-\nzemalja-i-osoba-migrantskog-porijekla-3-listopad\na-2024-godine/1255).\n\nPrijedlaže se uvođenje stavka 6. u članak 76. na sljedeći način:\n\n(6) Savjetodavna skupina državljana trećih zemalja i osoba migrantskog porijekla uspostavljena pri Uredu za ljudska prava i prava nacionalnih manjina izrađuje prijedloge uključivanja azilanata i stranaca pod supsidijarnom zaštitom u društvo te izvještava o njihovoj provedbi. Vlada Republike Hrvatske je obvezna razmotriti i očitovati se na navedene prijedloge unutar tri mjeseca od zaprimanja navedenih prijedloga.","Nije prihvaćen","Predložena izmjena kojom bi se Savjetodavnoj skupini državljana trećih zemalja i osoba migrantskog podrijetla povjerila izrada prijedloga nacionalnih strateških dokumenata u području uključivanja azilanata i stranaca pod supsidijarnom zaštitom u društvo ne prihvaća se.\n\nIzrada nacionalnih strateških dokumenata predstavlja obvezu izvršne vlasti te je u nadležnosti tijela državne uprave, sukladno važećem ustavnom i zakonskom okviru. Također, predloženo rješenje kojim bi se Vladi Republike Hrvatske nametnula obveza očitovanja u određenom roku prema prijedlozima Savjetodavne skupine nije u skladu s važećim sustavom donošenja javnih politika niti s hijerarhijom akata i tijela državne vlasti."]
[93,"TOMISLAV FILJAK","O B R A Z L O Ž E NJ E ,\nUz članak 47. ","Ovo je krajnje nejasno obrazloženo, ako se netko upiše u evidenciju, iz čega slijedi da ima pravo i na sve usluge?\nOsim toga, ovime sustav azila postaje usporedni sustav za uvoz jeftine radne snage, kojem se sve usluge HZZ pružaju azilantima, koji konkuriraju hrvatskim radnicima cijenom rada, a čime se svi, a najviše teško zapošljivi hrvatski državljani dovode dodatno u nepovoljan položaj na tržištu rada.","Nije prihvaćen","Pravo osoba s odobrenom međunarodnom zaštitom na pristup uslugama HZZ ne znači „automatsko“ pravo na sve beneficije ili privilegije, već pravo na pristup uslugama Zavoda koje su nužne za integraciju u tržište rada. Stavkom 2. članka 68. ovih izmjena je jasno propisano da upis u evidenciju Zavoda omogućuje pristup tim uslugama, u skladu s člankom 28. Uredbe (EU) 2024/1347 koji definira uvjete za ostvarenje prava na rad.\n\nCilj ove odredbe nije stvaranje konkurencije hrvatskim radnicima niti „uvođenje jeftine radne snage“, nego osiguravanje jednakih uvjeta za pristup tržištu rada osobama koje su stekle međunarodnu ili supsidijarnu zaštitu, pri čemu se poštuju prava i regulacije koja se odnose na sve sudionike tržišta rada u Republici Hrvatskoj. Pravo pristupa uslugama Zavoda temelji se na zakonskoj obvezi integracije i ne daje prednost nad hrvatskim državljanima."]
[94,"IDEMO - INSTITUT ZA DEMOKRACIJU","TEKST ODREDBI VAŽEĆEG ZAKONA KOJE SE MIJENJAJU, ODNOSNO DOPUNJUJU,\nČlanak 58.","(5) Nepoštivanje programa rane integracije može uzrokovati prilagodbu ili smanjenje opsega programa, ali ne i potpuno uskraćivanje materijalnih uvjeta prihvata ili smještaja, osobito ako bi to dovelo u pitanje osnovne životne potrebe tražitelja ili njihove djece.","Nije prihvaćen","Cilj predviđenih integracijskih mjera jest osigurati aktivno i kontinuirano sudjelovanje osoba s odobrenom međunarodnom zaštitom (azil ili supsidijarna zaštita) u integracijskim aktivnostima, uključujući tečajeve hrvatskog jezika i radionice kulturne orijentacije, što je važno za njihovu uspješnu integraciju i uključivanje u društvo. Članak 74. stavci 3. i 4. predviđaju jasne i vremenski definirane integracijske obveze za azilante i strance pod supsidijarnom zaštitom (obvezu pohađanja tečaja hrvatskog jezika i polaganje ispita A1 u roku od 1 godine, odnosno pohađanje tečaja hrvatskog jezika i polaganje ispita A2 u roku od 3 godine). Stoga smatramo kako ove odredbe o uskrati smještaja, uz sve uvjete i ograničenja propisana zakonom, omogućuje proporcionalno sankcioniranje neispunjavanja obveza, dok bi prijedlog CMS-a značajno smanjio učinkovitost mjere jer se učinak sankcije odgađa i veći broj tražitelja može zaobići obveze u početnim fazama integracije. Osim toga, postojeći model osigurava izravnu vezu između neispunjavanja obveza i posljedica, što je u skladu s ciljevima integracijskih politika."]
[95,"IDEMO - INSTITUT ZA DEMOKRACIJU","TEKST ODREDBI VAŽEĆEG ZAKONA KOJE SE MIJENJAJU, ODNOSNO DOPUNJUJU,\nČlanak 58.","(1) Pravo na osnovno, srednje i visoko obrazovanje dijete tražitelj ostvaruje pod istim uvjetima kao hrvatski državljanin.","Nije prihvaćen","Ovaj Nacrt je usklađen s Direktivom o standardima prihvata (EU) 2024/1346 te omogućava tražiteljima međunarodne zaštite pristup osnovnom i srednjem obrazovanju. S Obzirom na privremeni karakter boravka statusa tražitelja međunarodne zaštite, omogućavanje pristupa visokom i strukovnom obrazovanju pod jednakim uvjetima kao za hrvatske državljane nije praktično niti proporcionalno. Što se tiče obveznih mjera integracije za tražitelje one su propisane člankom 58.a kojim se prenosi članak 18. navedene Direktive."]
[96,"IDEMO - INSTITUT ZA DEMOKRACIJU","TEKST ODREDBI VAŽEĆEG ZAKONA KOJE SE MIJENJAJU, ODNOSNO DOPUNJUJU,\nČlanak 66.","(6a) Uskraćivanje ili prestanak smještaja zbog neispunjavanja integracijskih obveza ne smije dovesti do beskućništva, niti se primjenjuje na obitelji s maloljetnom djecom i druge ranjive osobe, osim ako je osigurano drugo odgovarajuće rješenje smještaja.\n(6b) U slučajevima težeh neispunjavanja integracijskih obveza, a s ciljem izbjegavanja beskućništva, osobe će se vratiti u skupni smještaj prihvatilišta na određeno vrijeme, uz pojačne mjere intervencije s ciljem integracije.","Nije prihvaćen","Predložene mjere ne dovode do uskraćivanja socijalne zaštite ranjivih skupina jer su izuzeti maloljetna djeca, trudnice i osobe s posebnim potrebama. Na taj način se osigurava da temeljna socijalna pravda, kao jedna od temeljnih vrijednosti Republike Hrvatske, ostane očuvana, dok istovremeno država može provoditi mjere integracije koje motiviraju osobe s odobrenom zaštitom."]
[97,"IDEMO - INSTITUT ZA DEMOKRACIJU","TEKST ODREDBI VAŽEĆEG ZAKONA KOJE SE MIJENJAJU, ODNOSNO DOPUNJUJU,\nČlanak 74.","(4) Neispunjavanje integracijskih obveza može dovesti do razmjernog smanjenja dodatnih, ali ne i osnovnih prava, nakon što su prethodno iscrpljene mjere savjetovanja, prilagodbe programa i pisanog upozorenja.\n(5) Mjere iz stavka 4. osobito se ne primjenjuju kada bi dovele do ugrožavanja egzistencije, zdravlja ili obiteljskog života korisnika međunarodne zaštite.","Nije prihvaćen","Predložene mjere ne dovode do uskraćivanja socijalne zaštite ranjivih skupina jer su izuzeti maloljetna djeca, trudnice i osobe s posebnim potrebama. Na taj način se osigurava da temeljna socijalna pravda, kao jedna od temeljnih vrijednosti Republike Hrvatske, ostane očuvana, dok istovremeno država može provoditi mjere integracije koje motiviraju osobe s odobrenom zaštitom."]
[98,"TOMISLAV FILJAK","N A C R T PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O MEĐUNARODNOJ I  PRIVREMENOJ ZAŠTITI,\nOBRAZAC ISKAZA O PROCJENI UČINAKA PROPISA","Predlažem u zaključku umjesto ocjenu ''Nema negativnih učinaka'' navesti negativne učinke koje ste sami naveli uz pojedine točke procjene učinka propisa, odnosno umjesto merkelovskog ''Nema negativnih učinaka'' navesti:\n• Povećat će državnu potrošnju, posebno u segmentu javnih usluga i socijalnih politika.\n• Omogućit će brži ulazak osoba s odobrenom zaštitom u tržište rada što dodatno istiskuje domaće radnike osobito u najslabije plaćenim poslovima i postaje usporedni neupravljivi način uvoza jeftine, uglavnom nekvalificirane radne snage, a dugoročno neupravljivi oblik naseljavanja stranaca po njihovom izboru i odluci, bez udjela Hrvatske pri tomu.\n• Povećanje broja korisnika odgovarajućih oblike skrbi i podrške, i to stranaca s običajima i odnosima na koji naši sustavi skrbi i podrške nisu navikli i prilagođeni te stoga traže dodatnu prilagodbu i nesrazmjerne troškove.\n• ''Zaštita od ''nezakonitog'' zadržavanja ili ograničenja kretanja'' moguće znači povećani broj nenadziranih neprovjerenih osoba s nelegalnim statusom koje se slobodno kreću širom RH i EU, bez vize ili drugog oblika provjere i jamstva odlaska.\n• Osiguravanje pristupa informacijama u razumljivom obliku i jeziku tražiteljima međunarodne zaštite (cca 25.000 godišnje), edukacije službenika i sudaca, imenovanja posebnih skrbnika za maloljetnike bez pratnje (cca 200 maloljetnika godišnje) znači nesumnjivo značajne dodatne troškove za te sustave te stvarno multikulturalizaciju dijelova hrvatske državne uprave koji će u potpunosti biti preoblikovani i namijenjena za pružanje usluga strancima koji u zemlju ulaze u pravilu ilegalno, nepozvani, neprovjereni i bez ikakve nade da će napustiti Republiku Hrvatsku. Pri tomu će ti dijelovi hrvatske državne uprave pružati usluge strancima na razini iznad one koju normalno hrvatska državna uprava pruža svojim državljanima. Time će hrvatska državna uprava, pored uporabe hrvatskog i propisane uporabe jezika ''tradicionalnih'' manjina, široko uvesti obveze uporabe i snošenja troškova korištenja neodređenog broja neutvrđenih stranih jezika, odnosno jezik će biti određen prema potrebama ilegalnog useljenika, prvenstveno o trošku RH. Za tu svrhu, osim posebno pripremljenog dijela državne uprave, država će snositi troškove i velikog broja paradržavnih pružatelja usluga (prevoditelji, pravni savjetnici, zagovaratelji prava, udruge civilnog društva…) primjerenog za opsluživanje potreba više desetaka tisuća ilegalnih useljenika godišnje. Za očekivati je kako će ubrzo u tom sektoru značajan udjel poslova preuzeti sami prvotni ilegalni useljenici koji su ozakonili svoj boravak u RH, čime će pomoć njihovim sunarodnjacima biti značajno olakšana i ubrzana, a ukupni kapaciteti za prihvat i useljavanje povećani.\n• Ukratko, RH će uložiti značajna sredstva i rad mnogih državnih zaposlenika u prihvat, obrazovanje, zapošljavanje i u konačnici naseljavanje stranaca koji po vlastitom izboru nepozvano ilegalno uđu u Hrvatsku.","Nije prihvaćen","Učinci su utvrđeni na temelju provedene analize sukladno relevantnim propisima."]