{"text_format":"2","workbook":"xls","n_sheets":1,"sheets":["EConReport"],"not_rendered":{"charts":0,"images":0,"macros":0,"external_links":0,"defined_names":0,"comments":0,"pivot_tables":0},"unopened":[],"bounds":{"document_bytes":16777216,"sheet_cells":100000,"run_cost":"one","rows_first":2000,"rows_last":500,"rows_between":2000,"halvings":0,"cell_chars":16384,"cell_head_chars":4096},"cells_cut":0,"cells_raw":0,"read":"whole","date_system":"1900","formulas":"cached_only"}

{"sheet":"EConReport","index":0,"n_rows":52,"n_cols":6,"rows_kept":52,"cut":false,"hidden":false,"merged":[[0,0,0,5]],"flags":["formulas_cached_only"]}
["Izvješće o provedenom savjetovanju - Nacrt prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o strancima i Obrazac iskaza o procjeni učinaka propisa"]
[]
["Redni broj","Korisnik","Isječak","Komentar","Status odgovora\n","Odgovor"]
[1,"MARIJA BAROVIĆ","N A C R T PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA","Poštovani,\nRepublika Hrvatska kontinuirano pokazuje solidarnost prema Ukrajini kroz različite oblike potpore, posebno prema osobama koje su u našoj zemlji pronašle privremenu sigurnost. Ukrajinski državljani koji borave u RH aktivno sudjeluju u društvenom i gospodarskom životu – zaposleni su, njihova djeca redovito sudjeluju u obrazovnom sustavu, a mnogi od njih razvijaju i vlastite poslovne projekte. Za brojne obitelji Hrvatska je postala mjesto u kojem mogu nastaviti graditi svoj život.\nU tom smislu smatram da je opravdano zadržati postojeće odredbe te da brisanje članka 151. stavka 5. ne bi bilo u skladu s dosadašnjim naporima i rezultatima integracije.\nS poštovanjem,"]
[2,"DRAGANA ZELENKOVIĆ","N A C R T PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA","Predlažemo žurno rješavanje problema dugotrajnih postupaka produženja dozvola za boravak i rad, jer se u pojedinim policijskim upravama čeka 4–5 mjeseci. Takva kašnjenja stvaraju ozbiljne probleme poslodavcima i radnicima.\n\nIako stranac smije raditi dok je postupak u tijeku, u praksi nastaju brojne prepreke:\n\n1. Nemogućnost putovanja u matičnu državu\nStranci koji su u viznom režimu ne mogu napustiti Hrvatsku, jer bi im povratak bio onemogućen. To dovodi do situacija da ljudi mjesecima ne mogu posjetiti obitelj.\n\n2. Nemogućnost registracije vozila\nBez važeće dozvole boravka i rada, stranci ne mogu registrirati automobil, što otežava svakodnevni život i obavljanje posla.\n\n3. Problemi s bankama\nBanke ne prihvaćaju potvrdu o podnesenom zahtjevu.\nStranci ne mogu otvoriti račun, produžiti kartice, koristiti kreditne proizvode ili uredno raspolagati svojim sredstvima.\n\n4. Problemi s mobilnim operaterima i drugim pružateljima usluga\nStranci ne mogu produžiti mobilne ugovore, internet usluge ili pretplate jer operateri traže važeći dokument, ne potvrdu o predanom zahtjevu.\n\n5. Otežano svakodnevno funkcioniranje\nBez važeće dozvole postaju im onemogućene mnoge osnovne radnje – od podizanja preporučenih pošiljki do sklapanja ugovora."]
[3,"DRAGANA ZELENKOVIĆ","N A C R T PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA","Predlažem da se uvjet minimalnog godišnjeg prihoda od 100.000 € prilagodi realnim mogućnostima poslodavaca, jer trenutni iznos isključuje veliki broj malih i sezonskih poduzeća (frizerski i kozmetički saloni, mali kafići, restorani, obiteljske trgovine,  manji lokalni auto-servisi, kiosci, pekare,servisi za čiščenje i dr.).\n\n1. Diferencirati pragove prema djelatnosti (NKD):\n– Male i niskoprofitne djelatnosti: 20.000–40.000 €\n– Srednje profitne djelatnosti: 40.000–70.000 €\n– Visokoprofitne djelatnosti: 70.000–100.000 €\n\n2. Uvesti prag prema broju zaposlenih:\n– 0–2 zaposlenika: 10.000–40.000 €\n– 3–5 zaposlenika: 50.000–80.000 €\n– 6+ zaposlenih: 80.000–100.000 €\n\n3. Alternativa – prihod po zaposleniku:\nMinimalni prihod = 10.000 € × broj zaposlenih.\n\n4. Poseban režim za sezonce:\nPrag se računa prema broju mjeseci poslovanja i smanjuje za 50 % kod sezonskih djelatnosti.\n\n5. Prijelazno razdoblje za nove firme:\n\ngodina – bez praga; 2. godina – 50 %; 3. godina – puni iznos po modelu.\nNova firma bez radnika nemože ostvariti 100.000€ , U nekim djelatnostima, posebno građevini, izuzetno je teško pronaći radnike iz EU, što nove firme čini praktički „pokopanima“ već na startu jer ne mogu ispuniti visoke pragove bez radne snage. Predlaže se posebna regulacija ili izuzeće za deficit zanimanja u prvim godinama poslovanja.\n\nOve mjere omogućile bi realnu primjenu zakona, zaštitu malih poslodavaca i osiguravanje radne snage u sektorima gdje je nužna.\n\n6. Hitna usklađenost HZZ-a i Porezne uprave:\nPoslodavci redovito dobivaju negativne odluke iako ispunjavaju uvjete, jer Porezna dostavlja dokumente s pogrešnim podacima („0 prometa“). Time se gubi i do 2 mjeseca na ponavljanje postupka, a poslodavci moraju plaćati bankovne izvode da bi dokazali stvarne prihode. Molimo hitno usklađivanje sustava kako bi se izbjegle pogreške koje ozbiljno blokiraju poslovanje."]
[4,"ANTE FRANIĆ","N A C R T PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA","Izmjena Članaka 103.a  u produljenu roka nezaposlenosti neće ispuniti svrhu ako zakonodavac u tekstu ostavi uvjet \"unutar roka važenja te dozvole za boravak i rad\"\nPrimjer, što je s strancem kojem dozvola istječe za 10 dana. ostane bez zaposlenja, a on unutar roka važenja dozvole može imati nezaposlenost 90dana.\nAko zakonodavac ostavi \"unutar roka važenja dozvole\" tada stranac nema pravo na 90 dana nezaposlenosti kad mu dozvola istječe npr. za 10 dana.\nTakođer, u praksi su nerijetki slučajevi da poslodavac u zakonskom roku od 30 dana prije isteka važenja dozvole za boravak i rad zatraži produljenje radne dozvole , te stranac produljenje dobije mjesec, dva nakon isteka dozvole zbog nemogućnosti MUPa da izda dozvolu, referenti su pretrpani poslom.\nŠto će se dogoditi ako taj stranac postane nezaposlen nakon isteka dozvole, a u tijeku postupka produljenja?\nStoga je nužno da zakonodavac izostavi uvjet \"unutar roka važenja dozvole\"."]
[5,"ANTE FRANIĆ","N A C R T PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA","Člankom 103.a  potrebno je dodatno zaštititi radnike 3 zemalja koji su nakon ishođenja radne dozvole, vize, dolaska u RH i ishođenja boravišne dozvole započeli rad kod poslodavca koji ih unatoč zakonskoj obvezi nikad nije prijavio u sustav mirovinskog i zdravstvenog osiguranja. Zakonodavac treba uzeti u obzir činjenicu da u trećim zemljama iz kojih radnici dolaze ne postoji obveza isplate plaće na bankovni račun, te radnici nisu ni svjesni da poslodavac isplatom plaće u gotovini krši zakon i njihova prava. Ishođenjem boravišne iskaznice radnici smatraju da su potpuno zakonito borave i rade u RH, a poslodavac ih npr. nikad nije prijavio na mirovinsko i zdravstveno osiguranje.\nU tom slučaju se radi o \"posebno iskorištavajućim radnim uvjetima\" i radnicima treba omogućiti zaposlenje kod novog poslodavca uz računanje dodatnog roka nezaposlenosti, i obvezu policijske postaje da  o tome bez odgode obavijestiti nadležno tijelo iz članka 239. stavka 1. ovoga Zakona.\nPrijedlog teksta: ČLANAK 113a\n(2) Ako je državljanin treće zemlje bio izložen posebno iskorištavajućim radnim uvjetima, razdoblje nezaposlenosti iz stavka 1. ovoga članka produljuje se za razdoblje tri mjeseca od prestanka važenja radne dozvole.\n(3) Na izloženost posebno iskorištavajućim radnim uvjetima u smislu ovoga Zakona mogu ukazivati okolnosti kao što su:\n1. izvanredni otkaz ugovora o radu uzrokovanog ponašanjem poslodavca\n2. državljaninu treće zemlje nije isplaćena plaća odmah po dospijeću što se utvrđuje kroz Središnji registar osiguranika ili državljanin treće zemlje nije u evidenciji Središnjeg registara osiguranika zbog grubog propusta poslodavca da izvrši prijavu državljanina treće zemlje u Središnji registar osiguranika."]
[6,"JASMINA ZAGOREC","N A C R T PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nI.  USTAVNA OSNOVA ZA DONOŠENJE ZAKONA ","potrebno je definirati što se smatra prometom, da li se smatra samo promet po žiro računu jer sredstvo plaćanja su također kompenzacije"]
[7,"ANTONIO VULAS","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 3. ","Izdavanje \"dugotrajne vize\" ili \"nacionalne vize\" ili \"vize D\" koja ima rok valjanosti \"do 30 dana\" protivi se praksi večine država članica gdje je viza D definirana kao viza koja dozvoljava boravak u pojedinoj državi članici dulje od 90 dana, koliko to inače dozvoljava \"kratkotrajna viza\" ili \"viza C\". Iako \"Visa Code\" ne definiraju decidirano što je to \"dugotrajna viza\" postoječa praksa u večini država članica, a i sama logika naziva vize trebala bi govoriti u prilog da je to viza koja traje duže od one \"kratkotrajne\". Razlozi koji se navode za izdavanje \"dugotrajne vize\" apsolutno mogu biti \"pokriveni\" izdavanjem kratkotrajne vize sa dozvoljenim boravkom kraćim od 90 dana. Ovakva hrvatska praksa izdavanja \"dugotrajne vize\" do sada je izazivala zbunjenost kod graničnih policija drugih država članica ptrko čijih aerodroma su državljani trećih zemalja, nakon odobravanja zahtjeva za DBR, putovali do Hrvatske kako bi ostvarili svoje odobreno pravo na rad )primjerice ZL Rim i ZL Frankfurt). Ne postoje logični razlozi zašto bi po ovom pitanju hrvatska praksa odudarala od ostali država članica."]
[8,"VEDRAN JELINOVIĆ","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 15.","Prema Zakonu o radu (čl. 12. st. 7.) ukupno trajanje svih uzastopnih ugovora o radu sklopljenih na određeno vrijeme, uključujući i prvi ugovor, smije biti neprekinuto duže od tri godine:\n...\n3. ako je to zbog nekih drugih objektivnih razloga dopušteno posebnim zakonom ili kolektivnim ugovorom.\n\nPoseban zakon bi u ovom slučaju bio Zakon o strancima. S obzirom na inzistiranje policijskih uprava na sklapanje ugovora o radu na određeno vrijeme za vrijeme važenja dozvola za boravak i rad, iako se prema Zakonu o radu takvi ugovori nakon 3 godine smatraju ugovorom na neodređeno vrijeme. To poslodavcima u praksi stvara probleme i pravnu nesigurnost. Stoga se predlaže ovim izmjenama i dopunama konačno uzeti u obzir rješavanje ovog problema, te na kraju članka 91. ili nekog drugog dodati stavak da se ograničenja općeg propisa o ukupnom trajanju svih uzastopnih ugovora o radu sklopljenih na određeno vrijeme ne primjenjuju na ugovore o radu za koje se izdaju dozvole za boravak i rad (ili neka slična odredba). Time će se moći sklopiti najviše tri uzastopna ugovora s poslodavcem ali do najviše 6 ili 9 godina, kako se odluči."]
[9,"VLADIMIR FILAKOVAC","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 16.","S obzirom na sve veći broj državljana trećih zemalja uključenih u tržište rada, smatram da je olakšana integracija u hrvatsko društvo kroz poznavanje osnova hrvatskog jezika doista potrebna, kako za same radnike tako i za društvo u cjelini. U nastavku iznosim komentare na prijedlog izmjene članka 92.a:\n\n1. Prijelazno razdoblje\nPredloženi tekst ne razrađuje situaciju stranih radnika koji će u trenutku stupanja zakona na snagu već boraviti u Republici Hrvatskoj dulje od godinu dana. Ti će radnici biti obvezni priložiti dokaz o položenom ispitu prilikom produljenja dozvole, a pritom neće imati dovoljno vremena za pripremu i organizirano pohađanje programa učenja jezika.\nPredlažem uvođenje prijelaznog razdoblja od najmanje 12 mjeseci od stupanja zakona na snagu, kako bi radnici i poslodavci imali realnu mogućnost prilagodbe te kako bi se izbjegla situacija u kojoj radnik postaje nesposoban za produljenje dozvole isključivo zbog kratkog roka za ispunjenje nove obveze.\n\n2. Nepravedno troškovno opterećenje isključivo na poslodavca\nPrema prijedlogu, troškove ispita snosi isključivo poslodavac. U praksi, međutim, radnik nakon polaganja ispita može bez poteškoća promijeniti poslodavca, čime novi poslodavac stječe radnika koji već ispunjava zakonski uvjet — i to bez ikakvog troška — dok je prethodni poslodavac u cijelosti snosio financijsko opterećenje.\nSmatram da takvo rješenje nije pravedno ni poticajno za poslodavce koji ulažu u svoje zaposlenike. Predlažem razmotriti model subvencioniranja ili pravednije raspodjele troškova, ili barem djelomično sudjelovanje države u financiranju ispita kao mjere integracije u hrvatsko društvo.\n\n3. Logistički i operativni izazovi zbog nedostatnih kapaciteta\nUvođenje obveze polaganja jezika za velik broj radnika u kratkom razdoblju stvorit će značajan pritisak na škole stranih jezika. Bez prethodne konzultacije s tim institucijama postoji visok rizik da se neće moći osigurati ni osnovni kapaciteti za provedbu ispita u razumnim rokovima.\nDodatno, mnogi radnici rade u smjenama, prekovremeno ili vikendom, pa ih nije moguće upućivati na nastavu tijekom radnog vremena bez ozbiljnog poremećaja poslovnog procesa. Slanje radnika na tečaj u slobodno vrijeme povećava troškove, ali i opterećenje radnika (prijevoz, odlazak na drugu lokaciju, manjak odmora itd.).\nPredlažem omogućiti online model učenja i polaganja ispita, uz jasnu standardizaciju tečaja.\nTakođer predlažem da se primjena ove odredbe započne najranije godinu dana nakon stupanja zakona na snagu, kako bi se škole i ustanove mogle pripremiti i razviti potrebne kapacitete, uključujući online modele.\n\n4. Jasno definiranje prikladnog kurikuluma\nS obzirom da je cilj ove zakonske odredbe integracija radnika u hrvatsko društvo, tada bi program učenja hrvatskog jezika trebao biti usmjeren upravo na realne komunikacijske potrebe stranih radnika, a ne isključivo na generičku razinu A1.1.\nPredlažem izradu standardiziranog integracijskog kurikuluma, koji bi uključivao:\n- osnovnu komunikaciju u svakodnevnim životnim situacijama\n- osnovne administrativne i radne pojmove,\n- elemente kulturne i društvene integracije\n\nSmatram da je obveza poznavanja hrvatskog jezika prikladnija za državljane trećih zemalja koji planiraju ostvariti trajni boravak, a ne ciljati na strane radnike koji će privremeno boraviti jednu ili dvije godine i nastaviti rad u nekoj drugoj zemlji. Iz o og prijedloga promjene zakona proizlazi da svaki državljanin trećih zemalja koji planira raditi u Republici Hrvatskoj ujedno planira i trajno ostati, te integrirati se u društvo, što nije slučaj. Iz tog razloga smatram da bi obvezu poznavanja hrvatskog jezika trebalo imati isključivo za državjane trećih zemalja koji planiraju ostvariti trajni boravak u Republici Hrvatskoj."]
[10,"INES HOMAN","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 16.","Pozdravljam namjeru poslodavca u integraciji radnika kroz učenje hrvatskog jezika, međutim da bi to bili primjenjivo potrebno je izvršiti prilagodbe trenutnog modela sufinanciranja obrazovanje stranih radnika kroz vaučere HZZ-a.\nTrenutno važeći model predviđa da se Vaučer za učenje hrvatskog jezika može se dodijeliti:\n- stranom radniku državljaninu treće zemlje kojemu je izdana radna dozvola u trajanju od najmanje dvije godine,\n- stranom radniku državljaninu treće zemlje koji ima odobren boravak u svrhu rada na najmanje godinu dana, nakon godinu dana rada u Republici Hrvatskoj,\n- državljaninu treće zemlje koji je hrvatski iseljenik, član obitelji/potomak hrvatskog iseljenika ili član obitelji potomka hrvatskog iseljenika\nIz navedenog proizlazi da nadležne institucije do sada kroz medije plasira jednu informaciju, a u stvarnosti strani radnik može početi učiti hrvatski kroz sustav sufinanciranja tek nakon godinu dana boravka u RH.\nNadalje obzirom na broj zaposlenih stranih radnika u RH koji prelazi 100 000 uvođenjem obaveze poznavanja hrvatskog jezika u govoru i pismu prilikom produljenja dozvole za boravak i rad će uzrokovati u praksi katastrofalnim posljedicama po samog radnika jer svi radnici ne će moći na vrijeme proći tečaj hrvatskoj jezika, te prilikom podnošenja zahtjeva za produljene isti će biti odbijeni i prisiljeni napustiti RH.\nPoradi navedenog potrebno je u članak zakona uvesti period prilagodbe sa odgodom primjene.\n\nČlanak 92.a stavak (3) Troškove ispita iz stavka 2. ovoga članka snosi poslodavac.\nPotrebo nakon riječi poslodavac umetnuti riječ Korisnik.\nNaime prema važećem Zakonu o radu, Agencija može ustupati stranca maksimalno 3 godine, nakon tri godine strani radnik će biti zaposlen direktno kod Korisnika u najboljoj varijanti ili će završiti na Zavodu za zapošljavanje u potrazi za poslom i kao korisnik novčane naknade za nezaposlenost.\nObzirom da sam tečaj hrvatskog jezika generira trošak za poslodavca tj. agenciju koja će prema trenutno važećem zakonu morati otpustiti stranog radnika nakon tri godine predlažemo da trošak obuke stranog jezika također bude na teret Korisnika koji se koristi u stvarnosti njegovim radom i gdje će hrvatski jezik biti najviše korišten.\nTakođer osim svega navedenog neki Korisnici bez obzira na način financiranja nisu skloni vršiti prilagodbu rada-smjenskog rada i dozvoljavati izbivanje sa posla zbog učenja hrvatskog jezika što dodatno otežava sam postupak.\nNa ovaj način bi se nametnula obaveza i Korisnicima da izvrše prilagodbu radnog vremena i ulože napor u integraciji radnika kroz učenje hrvatskog jezika."]
[11,"IVAN STIPANOV","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 16.","Pozdravljam namjeru zakonodavca da se potakne integracija stranih radnika kroz poznavanje hrvatskog jezika i latiničnog pisma, no smatram da odredba članka 92.a zahtijeva doradu radi pravednije raspodjele troškova i primjene prema stvarnim potrebama tržišta rada. Predlaže se da trošak ispita ne snosi isključivo poslodavac, već i sam radnik sudjeluje u dijelu troška (npr. 50:50, 75:25), čime bi se potaknula njegova osobna motivacija i stvarna volja za ostankom kod istog poslodavca, kao i za ostankom i integracijom u Republici Hrvatskoj. Trenutno rješenje neopravdano opterećuje poslodavca, a činjenica da radnik nakon položenog ispita može promijeniti poslodavca dodatno pokazuje nepovezanost troška s interesom poslodavca. Također, predlaže se da se razina poznavanja hrvatskog jezika diferencira/razlikuje prema vrsti zanimanja (prema NKZ-u). Za visokouslužna zanimanja (npr. konobar/ica, blagajnik(ica), gdje je komunikacija s korisnicima od osobite važnosti, trebalo bi nakon određenog vremena propisati višu razinu znanja jezika (primjerice A2 ili B1), u skladu sa Zakonom o hrvatskom jeziku kao jeziku javne uporabe. Na taj način bi se postigla ravnoteža između integracijskog cilja i gospodarske realnosti, uz jasno prepoznavanje zajedničke odgovornosti radnika i poslodavca za uspješnu integraciju."]
[12,"TONI PRIMORAC","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 17.","Predloženo zakonodavno rješenje prema kojem bi se odbijanje zahtjeva za dozvolu za boravak i rad povezivalo s činjenicom nalazi li se poslodavac na tzv. „crnoj listi“ predstavlja ozbiljan odmak od ustavnopravnog poretka i predstavlja rješenje koje ne odgovara standardima pravne države. Poslodavci se na takvu listu upisuju isključivo na temelju utvrđenja državnog inspektorata navedenog u zapisniku, bez prethodne odluke nadležnog suda i bez mogućnosti da poslodavac pravodobno i učinkovito ospori takvo utvrđenje.\n\nVjerojatan argument da poslodavac može naknadno ishoditi oslobađajuću odluku prekršajnog suda nije uvjerljiv ni izvediv u praksi. S obzirom na trajanje prekršajnih postupaka i upravnih sporova, kao i žalbenih postupaka, praktično je nemoguće okončati bilo koji takav postupak unutar roka od jedne godine, unutar kojeg poslodavac već trpi teške pravne posljedice.\n\nDodatno, za trgovačka društva u građevinskom sektoru kao i za poslodavce u ugostiteljstvu, gdje je radna snaga stranaca nužan element poslovanja, takav jednogodišnji period blokade izdavanja dozvola objektivno predstavlja put u stečaj. Ovim prijedlogom zakonodavac faktično uvodi sankciju koja ima pogubne gospodarske posljedice, bez sudske zaštite i bez dokaznog standarda koji bi bio u skladu s Ustavom.\n\nOvakvo rješenje je ustavnopravno neprihvatljivo. Upućujemo predlagatelja i na odluku Ustavnog suda Republike Hrvatske broj U-I-3251/2023, u kojoj je sud jasno naglasio neprihvatljivost takvog ograničavanja prava na pristup sudu.\nNa temelju navedene odluke Ustavnog suda, u više od dvadeset slučajeva već smo predložili pokretanje postupka ocjene suglasnosti ovakvih odredbi s Ustavom Republike Hrvatske.\n\nPredloženo zakonsko rješenje, prema kojem se poslodavac kažnjava i stavlja u nepovoljan pravni položaj isključivo na temelju jednostranog i nesudskog utvrđenja državnog tijela, predstavlja grubo i nedopušteno ograničenje prava na pristup sudu i ozbiljno narušava ustavna prava. \n\nKonačno, kažnjavanje poslodavaca koji se nalaze na tzv. „crnoj listi“ treba u potpunosti izbaciti iz zakona.\n\nOdvjetnik Toni Primorac (u zastupanju više od 40 trgovačkih društava na crnoj listi)"]
[13,"IVAN STIPANOV","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 23.","Predlažem da se u drugoj točki doda dopuna kojom se pojam „povezana djelatnost“ tumači funkcionalno, a ne isključivo formalno, kako bi se omogućilo zapošljavanje stranih radnika i za pomoćne, potporne ili servisne poslove koji su nužni za obavljanje osnovne djelatnosti poslodavca (npr. čistačica u ugostiteljskom objektu, domar u skladištu, vozač dostave u trgovini). Takvi poslovi predstavljaju funkcionalni dio poslovanja, iako nisu zasebno registrirani kao djelatnost prema NKD-u. Trenutno tumačenje stvara nepotrebno administrativno opterećenje (proširivanje djelatnosti, dodatni troškovi) i onemogućuje poslodavce da zakonito zaposle pomoćno osoblje koje je stvarno potrebno poslovanju. Predložena dopuna: „Povezanost zanimanja s djelatnošću poslodavca, u smislu ovoga članka, obuhvaća i zanimanja nužna za redovito obavljanje osnovne djelatnosti poslodavca unutar njegovih poslovnih prostora, kao što su pomoćni, servisni i održavajući poslovi (npr. čišćenje, održavanje, dostava, zaštita i dr.).“"]
[14,"IVAN STIPANOV","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 23.","Predloženi uvjet o minimalnom „priljevu po transakcijskom računu“ od 100.000 € za pravne osobe i 40.000 € za fizičke osobe nije primjeren pokazatelj gospodarske aktivnosti poslodavca. Pojam priljev obuhvaća sve uplate na račun, uključujući pozajmice vlasnika, kredite, subvencije ili interne transfere, koji nisu stvarni promet iz poslovanja. Takvo rješenje može dovesti do formalnog ispunjenja uvjeta i kod neaktivnih društava, dok bi istodobno mali, ali uredni poslodavci bili isključeni, iako ostvaruju realan prihod i zapošljavaju radnike. Predlaže se da se pojam „priljev“ zamijeni pojmom „promet iz poslovanja“, koji se može objektivno utvrditi iz financijskih izvješća (GFI-POD, PDV obrasci, sustava fiskalizacije, itd.), te da se propisi o minimalnom prometu diferenciraju prema granama djelatnosti – primjerice, drugačije za građevinarstvo, ugostiteljstvo, poljoprivredu ili trgovinu – jer se financijski kapacitet i sezonalnost poslovanja znatno razlikuju. Time bi se izbjegle zlouporabe i osigurala stvarna i pravedna procjena gospodarske aktivnosti poslodavca."]
[15,"IVAN STIPANOV","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 29. ","Podržavam namjeru zakonodavca da se radnicima omogući veća mobilnost na tržištu rada, no izmjena članka 103.d u predloženom obliku može imati nepovoljne posljedice za poslodavce koji snose znatne troškove dovođenja radnika iz trećih zemalja (troškovi dozvola, smještaja, prijevoza i integracije). Predlaže se da se u članku 103.d omogući ugovorno osiguranje minimalnog razdoblja rada kod istog poslodavca (primjerice 12 mjeseci), ako je poslodavac snosio trošak dolaska i zapošljavanja radnika. Takvo rješenje ne bi ograničavalo pravo radnika na mobilnost, ali bi omogućilo zaštitu legitimnog gospodarskog interesa poslodavca i stabilnost tržišta rada. \n\nDodatno, trebalo bi predvidjeti mogućnost da, ako radnik prije isteka ugovorenog roka samoinicijativno promijeni poslodavca, novi poslodavac nadoknadi razmjerni dio troškova prvom poslodavcu, čime bi se spriječile zlouporabe sustava i osiguralo fer tržišno natjecanje.\n\nZakon niti u važećem niti u predloženom obliku ne uređuje pitanje troškova izdavanja ili promjene dozvole za boravak i rad, niti pitanje nadoknade troškova prethodnom poslodavcu. To ostavlja pravnu prazninu koja u praksi dovodi do zlouporaba - radnici prelaze drugom poslodavcu neposredno nakon dolaska, iako je prvi poslodavac snosio sve troškove dovođenja i smještaja. Stoga bi u članku 103.d trebalo propisati da novi poslodavac, prilikom podnošenja zahtjeva policijskoj upravi, prilaže i dokaz o podmirenju razmjernog dijela troškova ako radnik prelazi prije isteka ugovorenog roka rada."]
[16,"ANTONIO VULAS","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 30. ","Ovakva definicija primjerenog smještaja, koja nije niti općenito definirana, niti se poziva na neki drugi propis, daje preveliki prostor za slobodnu interpretaciju što je to primjereni smještaj. To može bitnije onemogućiti postupke nadzora od strane ovlaštenih tijela."]
[17,"UKRAJINSKO-HRVATSKA UDRUGA ZA UKRAJINSKU KULTURU CVIT","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 40.","Tijekom posljednjih tjedana zaprimili smo veliki broj upita osoba iseljenih iz Ukrajine, kao i pripadnika ukrajinske nacionalne manjine u Hrvatskoj, koji su izrazili zabrinutost zbog najave brisanja točke 5. članka 151. iz prijedloga novog Zakona o strancima (u prijedlogu zakona, naime članak 40., ova se točka briše), koji se 13. studenoga pojavio u sustavu e-Savjetovanja https://esavjetovanja.gov.hr/ECon/MainScreen?ent\nityld=31993\nTa odredba predviđa uračunavanje razdoblja privremene zaštite u rok potreban za stjecanje dugotrajnog boravka u Hrvatskoj. Odredba je već usvojena u Hrvatskom saboru 21. veljače 2025., čime je potvrđena zakonodavna i društvena namjera pružanja pravne sigurnosti osobama koje su u Hrvatskoj dobile privremenu zaštitu. Najava njezina uklanjanja unosi značajnu pravnu i životnu nesigurnost među mnogima koji su već izgradili temelje svojih života u Hrvatskoj.\nPrema podacima Ministarstva unutarnjih poslova i Vlade RH, oko 29.000 ukrajinskih državljana nalazi se pod privremenom zaštitom u Hrvatskoj. Mnogi od njih već su dugoročno integrirani: rade, školuju se, njihova djeca pohađaju hrvatske škole i vlastitim radom doprinose lokalnoj zajednici i ekonomiji. Tijekom boravka u Hrvatskoj značajan broj naših članova kupio je pokretnu i nepokretnu imovinu, sklopio dugoročne najmove stanova i poslovnih prostora te pokrenuo vlastite poduzetničke aktivnosti — registrirane su tvrtke (d.o.o.), obrti i drugi oblici poslovanja.\nTakođer, mnogi ukrajinski građani su nam se obratili i upozorili da bi brisanje ove odredbe moglo narušiti načela pravne sigurnosti (legal certainty) i legitimnih očekivanja (legitimate expectations), koji su temeljna načela europskog prava i naglašavaju potrebu da se stečena prava ne mijenjaju naglo i bez prijelaznih mehanizama.\nS obzirom na to, kao i na humanitarnu dimenziju — jer se mnogi ne mogu vratiti u Ukrajinu budući da su njihova prebivališta uništena ili se nalaze na okupiranim područjima — smatramo da bi zadržavanje točke 5. članka 151. bila jasna poruka da Hrvatska ostaje predana principima zaštite, stabilnosti i integracije.\nIryna Kozlica \nV.d. predsjednika\nCVIT – Ukrajinsko-Hrvatska udruga za ukrajinsku kulturu"]
[18,"PAVLO PUTINTSEV","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 40.","Poštovani,\n\nŽelim istaknuti važnost članka 151. stavka 5. Zakona o strancima, koji omogućuje uračunavanje vremena provedenog pod privremenom zaštitom u razdoblje za stjecanje dugotrajnog boravka.\n\nOva je odredba već potvrđena odlukom Hrvatskoga sabora u veljači 2025. godine. Njeno brisanje stoga predstavlja kontradikciju i krši načelo pravne sigurnosti, ostavljajući osobe koje su se oslonile na ovo pravo u neizvjesnosti.\n\nZadržavanje ove odredbe u potpunosti je usklađeno s Direktivom EU 2001/55/EZ, koja državama članicama dopušta dodjeljivanje širih prava. Njeno ukidanje bio bi povratak unatrag, a ne nužnost.\n\nKako pokazuju podaci, gotovo 29.000 ljudi s produženom zaštitom već je aktivno integrirano u hrvatsko društvo kroz rad, obrazovanje i obiteljski život. Za mnoge od njih siguran povratak kući trenutno nije moguć.\n\nStoga pozivam da se članak 151. stavak 5. zadrži u Zakonu o strancima kako bi se poštovala pravna sigurnost, integracija i humanitarni interes.\n\nS poštovanjem,\nPavlo Putintsev"]
[19,"YULIIA FROLOVA","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 40.","Poštovani,\nželim zamoliti da se točka 5. članka 151. ne uklanja iz Zakona o strancima. Ova je odredba već potvrđena u Hrvatskom saboru u 2025., što pokazuje da je zakonodavac tada jasno procijenio njezinu vrijednost. Njeno brisanje sada bilo bi teško objašnjivo i u suprotnosti s ranije donesenom odlukom.\nZadržavanje ove odredbe olakšalo bi daljnju integraciju, stabilnost i dugoročno planiranje ljudi koji već pridonose hrvatskom društvu i gospodarstvu. Time Hrvatska dobiva motivirane stanovnike, stabilnu radnu snagu i zajednice koje ostaju povezane i funkcionalne.\nBrisanje ove odredbe narušilo bi osjećaj pravne sigurnosti i povjerenja, jer su se mnogi oslanjali na važeći zakon očekujući da će im se vrijeme boravka priznati. Europska pravna praksa također naglašava važnost pravne sigurnosti i legitimnih očekivanja: prava stečena pod postojećim pravilima ne bi se trebala iznenada smanjivati bez jasnog i pravednog razloga.\nVjerujem da je zadržavanje ove odredbe najpravednije i najkorisnije rješenje – kako za ljude koji ovdje grade život, tako i za Hrvatsku koja od njihove integracije ima mnogo prednosti. Hvala!"]
[20,"MARIJO ŠIMUNDIĆ","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 40.","Poštovani,\nkao građanin RH želim izraziti zabrinutost zbog brisanja točke 5. članka 151. važećeg Zakona o strancima (u prijedlogu zakona – članak 40.), koja omogućuje uračunavanje razdoblja privremene zaštite u rok za stjecanje dugotrajnog boravka. Ta je odredba već potvrđena u Hrvatskom saboru i predstavlja važan element pravne sigurnosti za osobe pod zaštitom.\nU Hrvatskoj se nalazi značajan broj osoba pod privremenom zaštitom koji rade, školuju se, integriraju i doprinose društvu. Ukidanje navedene odredbe bez prijelaznog razdoblja stvara nesigurnost za one koji su ovdje već izgradili život.\nMolim da se prijedlog ponovno razmotri i da se ne oduzimaju već postojeća prava.\nS poštovanjem,\nMarijo Šimundić"]
[21,"DMYTRO BEI","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 40.","Poštovani,\n\nželim izraziti solidarnost sa svima koji su već ostavili svoje komentare na ovaj članak zakonskog prijedloga i pridružiti se onima koji su zabrinuti zbog predloženih izmjena. Osim pravnog aspekta — članka 90. Ustava Republike Hrvatske te načela pravne sigurnosti i legitimnih očekivanja — važno je uzeti u obzir i praktične, ekonomske i društvene posljedice ove korekcije.\n\nHrvatska već nekoliko godina sustavno prima i integrira osobe pod privremenom zaštitom. Ukrajinci koji ovdje žive prolaze zahtjevan proces prilagodbe: rade, studiraju, upisuju djecu u škole i vrtiće, uče jezik i povezuju svoju svakodnevicu s lokalnim zajednicama. U praksi, ovo predstavlja upravo onu vrstu stabilnog i trajnog boravka koja čini temelje dugotrajnog boravka (stalnog boravka). Zbog toga bi izmjena zakona s retroaktivnim učinkom, kojom bi se iznenada zanemarilo već ostvareno razdoblje, dovela u pitanje ne samo položaj određene skupine ljudi, nego i predvidljivost ukupne migracijske i integracijske politike države.\n\nUračunavanje razdoblja provedenog pod privremenom zaštitom u uvjet za stjecanje dugotrajnog boravka donosi Republici Hrvatskoj jasne praktične koristi. Kada ljudi vide jasan i pravedan put prema stabilnom statusu, spremnije ulažu svoje vrijeme, novac i profesionalne resurse u Hrvatsku: rade kao visokokvalificirani stručnjaci, otvaraju obrte i poduzeća, stvaraju radna mjesta, pružaju tražene usluge, dugoročno unajmljuju ili kupuju nekretnine, investiraju u poslovanje, plaćaju poreze i doprinose te troše sredstva — uključujući i prihode iz inozemstva — unutar zemlje, planirajući svoj život godinama unaprijed. To poslodavcima osigurava stabilnu radnu snagu, smanjuje fluktuaciju kadrova, a jedinicama lokalne samouprave daje pouzdanu osnovu za planiranje škola, zdravstva i infrastrukture. Osim toga, ovakav doprinos stvara dugoročne pozitivne učinke na gospodarstvo i lokalne zajednice.\n\nAko bi predložena izmjena bila usvojena, razdoblje privremene zaštite faktički bi postalo „godine koje ne postoje“ pri izračunu uvjeta za dugotrajni boravak. Za osobe koje su cijelo to vrijeme zakonito boravile, radile i plaćale poreze, to bi bio jasan znak da se na važeći zakon ne mogu dugoročno osloniti. Posljedično, mnogi bi bili prisiljeni potražiti stabilnost u drugim državama EU, što bi značilo gubitak radne snage, deficitarnih stručnjaka, poduzetnika, poreznih obveznika i već uloženog integracijskog napora Republike Hrvatske.\n\nUzimajući u obzir sve navedeno, molim da se zadrži odredba kojom se razdoblje boravka pod privremenom zaštitom uračunava u uvjet za stjecanje dugotrajnog boravka. Takvo rješenje nije samo humano i pravedno, nego i racionalno, strateški korisno te u potpunosti usklađeno s dugoročnim interesima Republike Hrvatske."]
[22,"STIPE ĆURLIN","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 40.","Poštovani. Ova Vlada je već učinila velike korake u pomoći Ukrajini u ovim teškim vremenima. Ukrajinci pod privremenom zaštitom u RH se uspješno integriraju u naše društvo: rade, djeca im idu i naše škole i doprinose lokalnim zajednicama. Neki od njih su pokrenuli ovdje i svoje vlastite tvrtke. Neki od njih se nemaju kamo vratiti… Slijedom svega ovoga smatram da taj članak ne treba brisati odnosno predložio bih da se točka 5 članka 151. zadrži."]
[23,"RUSLAN IVANOV","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 40.","Poštovani autori izmjena u ovom članku, kao državljanin Ukrajine želim skrenuti vašu pozornost na predloženo izuzeće dosadašnjeg stavka 5.\n\nPočetkom 2025. godine visoko sam cijenio činjenicu da je Hrvatska jedna od rijetkih zemalja EU koja je odlučila jasno uzeti u obzir vrijeme provedeno pod privremenom zaštitom u rok za stalni boravak.\n\nTakođer razumijem da pokušaj izuzimanja ove odredbe može imati svoje opravdane razloge. Međutim, s obzirom na to da su moja odluka i odluka moje obitelji da svoju budućnost vežemo uz Hrvatsku bile izravno povezane s ovim zakonom, želio bih da autori barem pojasne svoje stajalište i razloge za uvođenje ove izmjene.\n\nA u najboljem slučaju, da razmotre mogućnost da se ova izmjena ne usvoji.\n\nIli da se učini fleksibilnijom prema onim osobama koje su se uspjele integrirati u hrvatsko društvo – poznaju hrvatski jezik, službeno su zaposlene, redovito plaćaju poreze, a njihova djeca već nekoliko godina pohađaju hrvatsku školu.\n\nSmatram da pripadam takvim osobama. Imam već više od dvije godine iskustva službenog rada u hrvatskoj tvrtki, moja su djeca u Hrvatskoj krenula u prvi razred i ovdje se školuju već 3,5 godine. S ovom zemljom povezujemo svoju budućnost i volimo je."]
[24,"DARYNA ANTONCHENKO","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 40.","Poštovani,\n\nobraćam vam se s molbom da se zadrži na snazi stavak 5. članka 151. Zakona o strancima, koji predviđa uračunavanje razdoblja boravka pod privremenom zaštitom u rok potreban za stjecanje dugotrajnog boravka (stalnog boravka). Ova je odredba usvojena u Hrvatskom saboru i postala je dio važećeg pravnog poretka, na koji su se osobe iz Ukrajine, koje u Hrvatskoj borave pod privremenom zaštitom, opravdano oslanjale pri donošenju životnih odluka i planiranju svoje budućnosti.\n\nBrisanje navedene odredbe stvaralo bi retroaktivni učinak i bilo bi protivno članku 90. Ustava Republike Hrvatske, prema kojem zakon ne može imati povratno djelovanje ako bi time pogoršao položaj osobe koja je postupala u dobroj vjeri prema ranije važećim pravilima. Nadalje, prema javno dostupnim izvorima prava Europske unije, ukidanje norme sa zaostalim učinkom bilo bi u suprotnosti s temeljnim načelima pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja. Ta načela štite mogućnost ljudi da razumno planiraju svoj život i da ne budu iznenada dovedeni u lošiji položaj zbog izmjene zakona kojem su se pridržavali.\n\nIstodobno, važno je uzeti u obzir i stvarne okolnosti u kojima Ukrajinci danas moraju donositi životne odluke. Trenutno je cijeli teritorij Ukrajine izložen svakodnevnim masivnim raketnim napadima; brojni domovi su uništeni ili se nalaze na privremeno okupiranim ili ratom pogođenim područjima, a perspektive stabilizacije ostaju neizvjesne. U takvim okolnostima ljudi su prisiljeni donositi dugoročne odluke izvan svoje zemlje, oslanjajući se na sigurnost i predvidljivost pravnog okvira. Upravo zato desetci tisuća Ukrajinaca potražili su zaštitu i stabilnost u Hrvatskoj, gdje svoju svakodnevicu ponovno grade gotovo od nule — poštovati zakone, integrirati se i stvarno pridonijeti razvoju društva i države koja ih je primila.\n\nUkrajinci koji borave u Hrvatskoj ne samo da se uspješno prilagođavaju, nego i donose mjerljivu korist hrvatskom društvu i gospodarstvu. Oni:\n\n- rade, pružaju usluge, otvaraju obrte i male poslovne subjekte, stvaraju nova radna mjesta;\n- popunjavaju nedostatak radne snage u IT sektoru, zdravstvu, građevini, uslužnim djelatnostima, turizmu i logistici;\n- plaćaju poreze i doprinose, osiguravajući stabilne prihode državnom proračunu;\n- ostvaruju prihode (uključujući i iz inozemstva) i troše ih u Hrvatskoj, podupirući domaće tržište i gospodarstvo;\n- podupiru lokalne poduzetnike kroz svakodnevnu potrošnju dobara i usluga;\n- ulažu u obrazovanje, uče hrvatski jezik, pohađaju integracijske programe i sudjeluju u kulturnom i društvenom životu;\n- aktivno volontiraju i jačaju međunarodni ugled Hrvatske kao humane, stabilne i pravne europske države.\n\nUzimajući sve navedeno u obzir, ukidanje uračunavanja razdoblja privremene zaštite u ovim okolnostima dodatno bi povećalo nesigurnost za osobe koje se već integriraju u hrvatsko društvo i planiraju svoj život temeljem važećeg zakona. Time bi se pogoršao položaj onih koji poštuju pravila i ulažu napore u izgradnju dugoročne budućnosti u Hrvatskoj. Osim toga, takva bi mjera predstavljala rizik i za samu Hrvatsku, jer bi mogla dovesti do odlaska stručnjaka, poduzetnika i poreznih obveznika koji već sada daju značajan doprinos gospodarstvu, tržištu rada i razvoju pojedinih regija.\n\nZadržavanje ove odredbe predstavlja pravednije, zakonito i racionalno rješenje koje osigurava stabilnost, predvidljivost i obostranu korist za sve uključene strane.\n\nUvažavajući sve navedeno, molim da se zadrži na snazi stavak 5. članka 151. Zakona o strancima."]
[25,"OLHA LUNKOVA","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 40.","Poštovani gospodine/gospođo,\nMolim da zadržite stavak 5 članka 151, jer on osigurava pravnu sigurnost i štiti legitimna očekivanja osoba koje u Hrvatskoj borave pod privremenom zaštitom. Ova je odredba već odobrena u Saboru i usklađena je s europskim pravom, a njezino ukidanje stvorilo bi neopravdanu pravnu i društvenu nesigurnost. Tisuće ljudi — uglavnom ukrajinskih obitelji koje rade, uče, plaćaju poreze i uspješno su se integrirale u hrvatsko društvo — računale su na to da će im se ovo razdoblje boravka priznati. Za mnoge se povratak trenutno ne smatra mogućim, a ukidanje navedene odredbe nepravedno bi ih lišilo mogućnosti stabiliziranja svojeg statusa. Zadržavanje ovog stavka u interesu je humanosti, integracije i pravne stabilnosti. Hvala!"]
[26,"MYKYTA PEREVERZIEV","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 40.","Poštovani,\nželim izraziti svoju jasnu podršku zadržavanju točke 5. članka 151. Smatram da je iznimno važno da se razdoblje boravka pod privremenom zaštitom priznaje u rok za stjecanje dugotrajnog boravka, kako je to već predviđeno izmjenama usvojenim u Hrvatskom saboru 21. veljače 2025. godine. Uklanjanje te odredbe sada bi predstavljalo odstupanje od već donesenog smjera zakonodavne politike i stvorilo nejasnoće u pravnoj praksi.\nPravo koje je jednom propisano stvara legitimna očekivanja za osobe na koje se odnosi. Mnogi korisnici privremene zaštite već su planirali svoj život u Hrvatskoj upravo na temelju važećih odredbi, očekujući da će njihov boravak biti uredno uračunat. Retroaktivno ograničavanje tog prava narušilo bi pravnu sigurnost i dovelo mnoge u neizvjesnu situaciju.\nTakođer, Direktiva 2001/55/EC ne sprečava države članice da same odrede uvjete i status osoba pod privremenom zaštitom. Zadržavanje točke 5. potpuno je u skladu s europskim pravnim okvirom i odražava već postojeću praksu proširenja prava u korist integracije.\nPrema dostupnim podacima, velik broj osoba pod privremenom zaštitom aktivno sudjeluje u hrvatskom društvu: rade, školuju se i podižu obitelji. Mnogi od njih nemaju mogućnost povratka zbog razaranja ili okupacije njihovih domova u Ukrajini. U takvim okolnostima, dodatno ograničavanje njihovog pravnog statusa bilo bi i nepravedno i društveno štetno.\nSmatram da je u interesu i pravne stabilnosti i humanosti da se točka 5. članka 151. zadrži.\nLijep pozdrav"]
[27,"OLEKSANDR LAKTIONOV","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 40.","Poštovani,\n\nželim naglasiti važnost točke 5. članka 151., koja omogućuje da se vrijeme provedeno pod privremenom zaštitom računa u rok za dobivanje dugotrajnog boravka. Ova je odredba već usvojena u Hrvatskom saboru 21. veljače 2025., što pokazuje da već postoji politička i zakonodavna volja da se takvo pravo prizna. Njeno uklanjanje sada bilo bi nelogično i neopravdano u odnosu na prethodnu odluku Sabora.\n\nBrisanje ove odredbe narušilo bi načelo legitimnog očekivanja i pravne sigurnosti. Mnoge su se osobe oslonile na postojeći zakon, očekujući da će se njihovo vrijeme boravka pod privremenom zaštitom uredno uračunati. Oduzimanje tog prava unijelo bi veliku pravnu nesigurnost i stvorilo bi osjećaj da se pravila mijenjaju usred procesa.\n\nTakođer, zadržavanje ove točke nije u sukobu s Direktivom EU 2001/55/EC. Države članice same odlučuju o statusu osoba pod privremenom zaštitom, pa ukidanje odredbe nije potrebno radi usklađivanja s europskim pravom. Naprotiv, predstavljalo bi smanjenje već postojećih prava.\n\nPrema podacima Ministarstva, oko 29 tisuća osoba ima produljenu privremenu zaštitu. Veliki dio njih radi, školuje se, podiže obitelji i aktivno doprinosi hrvatskom društvu. Mnogi se nemaju gdje vratiti zbog uništenih domova ili okupiranih područja u Ukrajini. U takvim okolnostima, ukidanje mogućnosti stjecanja dugotrajnog boravka bilo bi i nepravedno i društveno štetno.\n\nZbog svega navedenog, smatram da točku 5. članka 151. ne treba brisati iz prijedloga Zakona o strancima.\n\nLijep pozdrav"]
[28,"LILIIA SYNIA","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 40.","Poštovani, uklanjanje ove odredbe faktički uskraćuje osobama pod privremenom zaštitom mogućnost korištenja godina svog zakonitog boravka u Hrvatskoj za stabilizaciju svog statusa. Ova promjena stvara pravnu nesigurnost, osobito za ukrajinske obitelji koje godinama žive, rade, plaćaju poreze, integriraju se i aktivno doprinose životu zajednice i gospodarstvu Republike Hrvatske. Molim da zaštite interesi ukrajinskih građana koji savjesno žive, rade, plaćaju poreze i žele osigurati stabilan pravni status u Hrvatskoj. Također za mnoge ukrajinske državljana nema gdje se vratiti. Hvala na pažnji."]
[29,"MAIIA PIEFTIIEVA","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 40.","Poštovani,\nželjela bih izraziti zabrinutost zbog prijedloga da se ukine stavak 5. koji omogućuje da se vrijeme provedeno pod privremenom zaštitom računa u uvjet za dugotrajni boravak. Smatram da bi takva promjena bila nepravedna prema ljudima koji već godinama žive u Hrvatskoj, rade, plaćaju poreze i podižu djecu ovdje, oslanjajući se na važeći zakon.\n\n\n\n\nOve osobe dale su sve od sebe da se uključe u hrvatsko društvo, a izmjena pravila u ovoj fazi unijela bi veliku pravnu nesigurnost u njihove živote. Također, europske direktive ostavljaju državama članicama prostor da same urede ovo pitanje, pa ne postoji obveza da se navedena odredba ukloni.\n\n\n\n\nLjubazno molim da se još jednom razmotri posljedice takve odluke i da se zadrži rješenje. \nHvala."]
[30,"VITALII YUNIKOV","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 40.","Poštovani,\n\nvezano uz planirano brisanje točke 5. u članku 40., želio bih skrenuti pozornost na to da bi takva izmjena negativno utjecala na velik broj državljana Ukrajine koji u Republici Hrvatskoj žive pod privremenom zaštitom još od 2022. godine. Mnogi od njih ovdje su već više od tri godine, redovno su zaposleni, otvorili su obrt ili posluju kroz hrvatske tvrtke, uredno plaćaju poreze te aktivno doprinose gospodarstvu i društvu.\n\nNjihova djeca pohađaju hrvatske škole i vrtiće, sudjeluju u lokalnim zajednicama, a veliki broj odraslih intenzivno uči hrvatski jezik i trudi se postati dio hrvatskog društva u punom smislu. Za mnoge od njih Hrvatska je postala stvarni dom.\n\nU praksi, razdoblje provedeno u Hrvatskoj pod privremenom zaštitom predstavlja stvarno i kontinuirano boravište, i dio je procesa integracije koji Vlada Republike Hrvatske aktivno podupire. Brisanjem točke 5. bi se zanemarila ta činjenica te bi mnogi ljudi, koji ovdje žive i doprinose svakodnevno, bili dovedeni u nepovoljan položaj.\n\nMolim da se prilikom izmjena propisa razmotri da se razdoblje boravka pod privremenom zaštitom i dalje priznaje u ukupno vrijeme boravka potrebno za ostvarivanje dugotrajnog boravka, kako bi se zaštitila prava onih koji su se stvarno integrirali u hrvatsko društvo i ovdje grade svoj život.\n\nSrdačan pozdrav!"]
[31,"OLGA ORLENKO","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 40.","Poštovani,\nželim ukratko istaknuti nekoliko ključnih razloga zbog kojih smatram da bi bilo važno zadržati točku 5. članka 151. u Zakonu.\nPrije svega, ova je mogućnost – da se razdoblje privremene zaštite uračuna u rok potreban za stjecanje dugotrajnog boravka – već ranije bila prihvaćena od strane Hrvatskoga sabora. To pokazuje da je u jednom trenutku procijenjena kao opravdana, korisna i u skladu s ciljevima zakonodavstva. Njezino uklanjanje sada moglo bi dovesti do nejasnoća, različitih tumačenja i pravne nesigurnosti, posebno za osobe koje su se oslanjale na postojeći pravni okvir.\nVažno je naglasiti da su osobe koje posljednjih godina borave u Hrvatskoj pod privremenom zaštitom razumljivo računale na važeće odredbe. Mnogi od njih su tijekom tog razdoblja radili, školovali djecu i gradili svakodnevni život ovdje, očekujući da će im vrijeme provedeno u Hrvatskoj biti priznato pri podnošenju zahtjeva za dugotrajni boravak. Promjena pravila u ovoj fazi mogla bi mnoge od njih dovesti u težak i neizvjestan položaj.\nTakođer, zadržavanje predmetne odredbe ne bi bilo u suprotnosti s europskim propisima, budući da Direktiva 2001/55/EC državama članicama ostavlja prostor da samostalno urede ovakva pitanja. Prema dostupnim podacima, značajan broj osoba pod privremenom zaštitom u Hrvatskoj je već integriran u zajednicu – zaposleni su, njihova djeca pohađaju školu, a povratak u zemlju podrijetla za mnoge trenutačno nije moguć.\nS obzirom na sve navedeno, smatram da bi zadržavanje točke 5. članka 151. pridonijelo pravnoj jasnoći, predvidljivosti i stabilnosti za sve koji su ovom temom izravno pogođeni."]
[32,"OLENA KHAILOVA-HORASH","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 40.","Poštovani,\nApeliram da se iz prijedloga Zakona ne briše stavak 5. članka 151. kojom se vrijeme provedeno pod privremenom zaštitom računa za stjecanje dugotrajnog boravka.\n\nHrvatski sabor je tu odredbu potvrdio još u veljači 2025. i njezino ukidanje sada bilo bi potpuno nelogično i nepravedno prema ljudima koji su se pouzdali u važeći zakon. EU direktive nam ne nalažu da to brišemo – države članice imaju pravo same urediti taj status, stoga nema pravne prepreke da odredba ostane.\n\nOvdje se radi o 29 tisuća ljudi koji su se već integrirali, rade, plaćaju poreze i školuju djecu u Hrvatskoj. Mnogi od njih se doslovno nemaju kamo vratiti. Molim vas da zadržite postojeće rješenje i ne stvarate dodatnu pravnu nesigurnost za te obitelji."]
[33,"OLENA MIKUTSKA","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 40.","Poštovani,\nsmatram da brisanje dosadašnjeg stavka 5. članka \n151. nije opravdano te da bi negativno utjecalo na pravnu sigurnost i jednakost stranaca kojima je Republika Hrvatska odobrila privremenu ili međunarodnu zaštitu.\nOsobe pod zaštitom zakonito su boravile u Republici\nHrvatskoj na temelju valjanih odluka nadležnih tijela, integrirale se u društvo, sudjeluju na tržištu rada te uredno podmiruju svoje obveze prema državi.\nMnogi su u međuvremenu stvorili obitelji s hrvatskim\ndržavljanima, što još više potvrđuje njihovu integraciju u hrvatsko društvo. Zato je pravedno da im se vrijeme boravka računa u uvjet za dugotrajni boravak. U skladu s načelima pravne sigurnosti, razmjernosti i zaštite \nlegitimnih očekivanja, opravdano je da se razdoblje njihova zakonitog boravka uračuna u uvjete za stjecanje dugotrajnog boravka iz članka 150. Zakona o \nstrancima.\nBrisanjem ovog stavka dovelo bi se do pravne\nnesigurnosti i neravnopravnog postupanja prema \nosobama koje su, oslanjajući se na postojeće \nzakonske odredbe, planirale reguliranje svojeg dugotrajnog statusa u Republici Hrvatskoj. Nadalje, zadržavanje važeće odredbe usklađeno je s praksom većine\ndržava članica EU, koje razdoblje zakonitog boravka\npod međunarodnom ili privremenom zaštitom priznaju kao dio uvjeta za dugotrajni boravak.\n\nZbog toga molim da se stavak 5 članka 151. zadrži!"]
[34,"OLEKSANDR KRYVENKO","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 40.","Poštovani,\nsmatram iznimno važnim zadržati odredbu iz točke 5. članka 151., koja omogućuje uračunavanje razdoblja provedenog pod privremenom zaštitom u rok za stjecanje dugotrajnog boravka u Republici Hrvatskoj.\nCijelo razdoblje tijekom kojeg su osobe pod privremenom zaštitom boravile u Hrvatskoj i uredno plaćale poreze trebalo bi biti priznato. U praksi se često događa da poslodavci izbjegavaju prelazak na radne dozvole zbog dodatnih i složenijih birokratskih procedura, što nije odgovornost radnika. Stoga bi ukidanje ove odredbe nepravedno sankcioniralo upravo one osobe koje su ovdje legalno radile, doprinosile sustavu i integrirale se u društvo.\nOva je odredba već usvojena u Hrvatskom saboru 21. veljače 2025., što potvrđuje političku i zakonodavnu podršku takvom rješenju. Njeno brisanje sada bilo bi nelogično i u suprotnosti s načelima pravne sigurnosti i legitimnih očekivanja, koja su ključna u europskom upravnom pravu. Osobe koje su se oslanjale na postojeće zakonodavstvo bile bi dovedene u stanje pravne nesigurnosti.\nZbog svega navedenog, mišljenja sam da točka 5. članka 151. ne bi smjela biti izbrisana iz prijedloga Zakona o strancima."]
[35,"VOLODYMYR CHERVIAKOV","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 40.","Dok su se mnogi osvrnuli na pravne aspekte brisanja točke 5. članka 150., ja bih najprije želio istaknuti moralnu i kontekstualnu pozadinu ovog prijedloga zakona.\nTrenutno gotovo 30.000 Ukrajinaca – zahvalnih hrvatskoj naciji – ima privremenu zaštitu u Hrvatskoj. Ti Ukrajinci nisu odlučili napustiti svoju domovinu; njihovi su životi zauvijek slomljeni ničim izazvanom i brutalnom agresijom Rusije. Ukrajinci su jednostavno željeli živjeti kao suverena i slobodna nacija, baš kao i Hrvati, ali Rusija to odbija prihvatiti. Ukrajinci doživljavaju Hrvate kao braću i sestre – slavenske duše, kršćane, suosjećajne ljude koji se odlučno protive nacizmu (u njegovom sadašnjem ruskom obliku) i koji su također osudili komunizam.\nOd 2022. više od 5 milijuna Ukrajinaca pobjeglo je u inozemstvo, dok je još 5 milijuna interno raseljeno. Dvadeset posto svih stambenih jedinica koje su postojale prije rata uništeno je ili se nalazi pod ruskom okupacijom – svaka peta kuća u Ukrajini više ne postoji. Ukrajinci u Hrvatskoj čine samo 0,6% svih Ukrajinaca u EU i 0,3% onih koji su morali napustiti svoje domove od veljače 2022. U Hrvatskoj je manje od jednog Ukrajinca na svakih stotinu stanovnika – znatno manje nego u Njemačkoj, Poljskoj ili Češkoj.\nMi, zahvalni Ukrajinci, razumijemo da se hrvatski građani suočavaju s mnogim izazovima i da naši interesi ne mogu biti na prvom mjestu. To i ne tražimo. Molimo samo da uzmete u obzir kako izgleda život u Ukrajini – i kako će vrlo vjerojatno izgledati još godinama. U Ukrajini struje nema po 12–14 sati dnevno. Sredina je studenoga, a većina Ukrajinaca nema grijanje. Za razliku od Dalmacije, Ukrajini je grijanje nužno od kasne jeseni pa sve do ranog proljeća, a čak i mnoge škole nemaju grijanje. Već četvrtu godinu djeca ne mogu normalno učiti: nastava se svakodnevno prekida zbog zračnih uzbuna, a učenici moraju odlaziti u mračne, vlažne i hladne podrume koji služe kao skloništa.\nIstodobno, ukrajinski branitelji nemaju osnovnu opremu i zalihe, riskirajući život za svega 500 eura mjesečno. Hrvatski političari, predstavnici i građani moraju razumjeti da, dok rat traje i dok prijetnja ruske marionetske vlade ostaje, za većinu Ukrajinaca povratak jednostavno nije moguć – nema se kamo vratiti.\nHrvatska, za razliku od Njemačke ili Belgije, nema dugogodišnji sustav azila u kojem generacije izbjeglica žive od socijalnih naknada bez rada. Ukrajinci u Hrvatskoj nisu došli radi socijalnih pogodnosti. Došli smo raditi, graditi poslove, plaćati poreze i obrazovati svoju djecu bez svakodnevnih prekida zbog sirena. Nisam čuo za zločine, skandale ili nezakonita ponašanja Ukrajinaca u Hrvatskoj. Naprotiv, Ukrajinci su ovdje uglavnom visoko obrazovani, civilizirani i dobro integrirani, a njihova djeca se igraju zajedno s hrvatskom djecom.\nOvo je pozadina. Sada se okrećemo problemima koje stvaraju važeći i predloženi zakoni, a koji Ukrajince dovode u vrlo težak položaj.\nIako razumijemo da privremena zaštita ne može trajati zauvijek, trenutačni uvjeti za ostanak u Hrvatskoj nakon njezina isteka izrazito su nepravedni – osobito dok rat traje ili, ne daj Bože, ako Rusija postavi marionetsku vladu u Ukrajini. Prema zakonu, mogućnosti ostanka gotovo da ne postoje zbog sljedećeg:\n•  Zapošljavanje: Većina Ukrajinaca zaposlenih pod privremenom zaštitom ne radi na poslovima koje HZZ klasificira kao „deficitarne“. Iako bi poslodavci rado nastavili suradnju, dobivanje dozvole za boravak i rad gotovo je nemoguće.\n•  Poslovanje: Mnogi Ukrajinci otvorili su obrte u visoko kvalificiranim područjima poput IT programiranja i konzultinga. Po isteku privremene zaštite ti će poslovi biti zabranjeni, pa će godine truda nestati preko noći.\n•  Obrazovanje: Za većinu Ukrajinaca studiranje nije opcija jer nemaju sredstva za život bez rada.\nUkrajinci dobro znaju da je Hrvatska prošla kroz strašan rat za neovisnost i suverenitet. Mnogi Hrvati također su otišli i nisu se vratili. Ukrajinci moraju imati jednaku mogućnost ostanka u Hrvatskoj – bilo iz želje, bilo zato što Ukrajina više nije pogodna za život.\nU ime ukrajinske zajednice u Hrvatskoj predlažem sljedeće mjere nakon završetka privremene zaštite:\n1.  Omogućiti Ukrajincima koji su trenutačno zaposleni pod privremenom zaštitom prelazak na dozvolu za boravak i rad na 1–3 godine bez potrebe za odobrenjem HZZ-a.\n2.  Omogućiti Ukrajincima koji su osnovali obrte pod privremenom zaštitom nastavak poslovanja i korištenje istih kao temelja za prelazak na druge vrste boravišnih dozvola (npr. dozvola za boravak i rad na 1–3 godine).\n3.  Zadržati točku 5. članka 150., koja propisuje da se vrijeme provedeno pod privremenom zaštitom računa u dugotrajni boravak. Retroaktivno brisanje ove odredbe bilo bi nepravedno i pravno upitno. Ukrajinci su se oslanjali na ovu odredbu pri donošenju životnih odluka – otvaranju obrta, prihvaćanju zaposlenja i upisu djece u hrvatske škole. Ako zakonodavci žele izmjenu, ona se može primjenjivati tek od budućeg datuma, a ne unatrag. Snažno se protivimo brisanju točke 5. i inzistiramo na njezinu očuvanju.\nZaključak\nPosljednje četiri godine nisu bile lake za Ukrajince u Hrvatskoj, a ne očekujemo da će budućnost biti laka. Ipak, nadamo se da ćemo imati mogućnost ostati u Hrvatskoj kao radnici i poduzetnici. Malo tko od nas ima vlastiti dom; plaćamo visoke najamnine, ulažemo u obrazovanje i svakodnevno se borimo za opstanak. I dalje pozitivno doprinosimo hrvatskom društvu. Molimo samo za pravedan tretman i priliku da gradimo svoje živote u prekrasnoj, progresivnoj, suosjećajnoj i velikoj Republici Hrvatskoj."]
[36,"ANASTASIIA BOIKO","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 40.","Poštovani,\n\nželjela bih izraziti zabrinutost vezano uz predložene izmjene vezane uz članak 40., prema kojima se razdoblje boravka pod privremenom zaštitom ne bi računalo u vrijeme potrebno za stjecanje dugotrajnog boravišta.\n\nJa sam osoba pod privremenom zaštitom i živim u Hrvatskoj već tri godine. Iako radim na daljinu i nisam zaposlena kod hrvatskog poslodavca, tijekom cijelog boravka ovdje plaćam svoje troškove i na taj sam način značajno doprinijela hrvatskom gospodarstvu.\n\nMoj sin se ovdje školuje za elektrotehničara i već je pronašao mjesto gdje će raditi nakon prakse. Njegova struka je vrlo tražena i naš je cilj ostati u Hrvatskoj te nastaviti integraciju u hrvatsko društvo.\n\nSmatram da bi isključenje godina provedenih pod privremenom zaštitom iz uvjeta za dugotrajni boravak bilo nepravedno prema osobama koje zaista žive ovdje, ulažu u lokalnu zajednicu i planiraju svoju budućnost u Republici Hrvatskoj.\n\nLjubazno molim da se ovo razdoblje ipak uzme u obzir te da se omogući pravedniji pristup osobama koje su već dokazale svoju vezu s Hrvatskom.\n\nHvala vam na vremenu i razmatranju."]
[37,"POLYVACH DIANA","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 40.","ljubazno vas molim da razmotrite mogućnost zadržavanja članka 151., stavka 5. Zakona o strancima, koji omogućuje uračunavanje razdoblja provedenog pod privremenom zaštitom u vrijeme potrebno za ostvarenje dugotrajnog boravka u Republici Hrvatskoj.\n\nOva odredba donesena je nedavno, u veljači 2025. godine, i mnogim osobama pod privremenom zaštitom postala je važan temelj za planiranje života u Hrvatskoj. Mnoge mlade obitelji, poput naše, već godinama ovdje borave i značajan dio našeg odraslog života već je prošao u Hrvatskoj. Ovdje smo pronašli sigurnost, stabilnost i osjećaj pripadnosti.\n\nUklanjanje ove odredbe moglo bi unijeti nesigurnost i otežati daljnju integraciju osoba koje poštuju zakone i ulažu trud da se uklope u hrvatsko društvo.\n\nVjerujem da bi zadržavanje ove odredbe doprinijelo osjećaju pravne sigurnosti i nastavku uspješne integracije mnogih koji su Hrvatsku odabrali kao svoj novi dom.\n\nHvala vam na razumijevanju."]
[38,"ANDRII POLYVACH","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 40.","Poštovani,\nmolim da se razmotri mogućnost zadržavanja točke 5. članka 151. Zakona o strancima, koja predviđa uračunavanje razdoblja provedenog pod privremenom zaštitom u rok potreban za stjecanje dugotrajnog boravka.\n\nOva odredba pridonosi pravnoj sigurnosti i društvenoj integraciji osoba pod privremenom zaštitom te je u skladu s načelima stabilnosti zakonodavstva i zaštite legitimnih očekivanja priznatima u europskom pravu.\n\nZadržavanje ove odredbe osiguralo bi predvidljivost pravnog statusa i dodatno potaknulo integraciju osoba koje se već nalaze u Republici Hrvatskoj pod privremenom zaštitom.\nSvim je ljudima važno živjeti u uvjetima pravne i životne sigurnosti, imati mogućnost planirati svoju budućnost i graditi je na temelju stabilnih i jasnih pravila."]
[39,"ROMAN POLTAVETS","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 40.","Poštovani,\nželim ukratko istaknuti zašto smatram da bi točku 5. članka 151. bilo dobro zadržati u zakonu.\nOva je mogućnost – da se razdoblje privremene zaštite računa u rok za dugotrajni boravak – već jednom bila prihvaćena od strane Sabora, što pokazuje da je ranije procijenjena kao korisna i opravdana. Njeno uklanjanje sada moglo bi dovesti do nejasnoća i različitih tumačenja, posebno za osobe koje su se oslanjale na postojeća pravila.\nVažno je i to što su osobe koje posljednjih godina žive u Hrvatskoj pod privremenom zaštitom razumljivo računale na postojeći zakon. Mnogi su vjerovali da će im vrijeme boravka, koje su ovdje proveli radeći, školujući djecu i gradeći svakodnevni život, biti priznato pri podnošenju zahtjeva za dugotrajni boravak. Promjena tog pravila sada bi mnoge od njih dovela u težak i neizvjestan položaj.\nZadržavanje ove odredbe ne bi bilo u suprotnosti s europskim propisima, jer Direktiva 2001/55/EC državama članicama ostavlja mogućnost samostalnog uređivanja ovakvih pitanja.\nPrema dostupnim podatcima, u Hrvatskoj je pod privremenom zaštitom velik broj osoba koje su se već uključile u zajednicu – rade, idu u školu i žive ovdje već duže vrijeme. Za mnoge povratak u zemlju podrijetla trenutačno nije moguć.\nZbog svega navedenog smatram da bi zadržavanje točke 5. članka 151. donijelo veću jasnoću i stabilnost za sve koji su pogođeni ovom temom."]
[40,"OLEKSANDR YELISIEIEV","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 40.","Brisanje članka 151, stavka 5, posebno je zabrinjavajuće jer je ova odredba usvojena u Hrvatskom saboru tek nedavno i predstavlja najnoviji dio koji je stupio na snagu početkom 2025. godine, čime je ova odredba postala dio trenutnog pravnog okruženja na koje su se osobe pod privremenom zaštitom mogle legitimno osloniti. Oduzimanje tako nedavnog dijela pravnog teksta u tako kratkom vremenu i to na način koji slabi položaj velike mase ljudi predstavlja slučaj pravne nestabilnosti i nedosljednosti u procesu donošenja zakona u zemlji\n\nOsobe pod privremenom zaštitom prihvatile su važeći zakon u dobroj vjeri i imale opravdano očekivanje da će se vrijeme boravka prema postojećim pravilima uračunavati u uvjet za dugotrajni boravak. Uklanjanje te odredbe sada bi im oduzelo pravo na koje su se oslanjale, čime bi se narušila temeljna načela pravne sigurnosti i predvidljivosti propisa. Time bi se stvorila situacija u kojoj se pravila mijenjaju nakon što su već bila jasno definirana.\n\nOvdje je važno naglasiti i članak 90. Ustava Republike Hrvatske, koji izričito propisuje da:\n\n„Zakoni i drugi propisi državnih tijela i tijela koja imaju javne ovlasti ne mogu imati povratno djelovanje.“\n\nBrisanjem članka 151. stavka 5. zakon bi retroaktivno pogoršao položaj osoba koje su djelovale u skladu s postojećim zakonskim pravilima, što predstavlja oblik povratnog djelovanja koje Ustav izričito zabranjuje.\n\nDodatno, europski pravni poredak temelji se na načelima pravne sigurnosti, legitimnih očekivanja, proporcionalnosti i zabrani pogoršavanja stečenih prava. Sudovi Europske unije više su puta naglasili da osobe koje su postupale u skladu s važećim propisima imaju pravo očekivati stabilnost i dosljednost zakonodavnog okvira, posebno kada se radi o statusnim pitanjima.\n\nTakođer, zadržavanje ove odredbe nije u suprotnosti s Direktivom 2001/55/EZ. Države članice imaju diskrecijsko pravo urediti status osoba pod privremenom zaštitom, uključujući i način vrednovanja njihovog boravka u postupku stjecanja dugotrajnog boravišta. Dakle, brisanje toga neće zadovoljiti kriterije zakonitosti Europske unije, i moglo bi biti neprimjereno ograničenje sloboda tih osoba koje su integrirane u hrvatsko društvo i ekonomski tok.\n\nZbog svega navedenog smatram da brisanje članka 151. stavka 5. nije opravdano te da bi bilo potrebno ili zadržati postojeću odredbu, ili barem uvesti jasne prijelazne odredbe kako bi se zaštitila legitimna očekivanja svih osoba koje su postupale u skladu s važećim zakonom."]
[41,"DMYTRO YEFIMENKO","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 40.","Poštovani, ovim putem htio bih ukazati na važnost točke 5. članka 151., koja predviđa mogućnost uračunavanja vremena boravka osoba pod privremenom zaštitom u rok za dobivanje dugotrajnog boravka u Hrvatskoj.\n\nOva odredba već je usvojena od strane Hrvatskog sabora 21. veljače 2025., što potvrđuje demokratsku i zakonodavnu potporu tog prava. Stoga je njezino ukidanje sada neopravdano i logički kontradiktorno u odnosu na prethodno usvojeno rješenje.\n\nS gledišta pravne pravednosti, ukidanje ove odredbe moglo bi narušiti princip „legitimnog očekivanja“: osobe koje su se oslonile na postojeće pravo, očekujući da će im vrijeme boravka pod privremenom zaštitom biti uračunato za dugotrajni boravak, suočile bi se s pravnom nesigurnošću. \n\nTakođer, princip „pravne sigurnosti“ (legal certainty) i „legitimnih očekivanja“ (legitimate expectations), priznat u europskom upravnom pravu, podrazumijeva da prava koja su već pribavljena na temelju važećeg zakonodavstva moraju biti zaštićena i ne mogu biti proizvoljno smanjena ili ukinuta novim normama bez adekvatnih procedura.\n\nNadalje, zadržavanje točke 5. članka 151. nije u suprotnosti s Direktivom 2001/55/EC o privremenoj zaštiti, koja regulira privremeni boravak i prava državljana trećih država. Državama članicama EU izričito je ostavljeno pravo da samostalno određuju status i dodatna prava osoba pod privremenom zaštitom. Stoga ukidanje ove odredbe nije potrebno radi usklađivanja s pravom EU, nego bi predstavljalo smanjenje već dodijeljenih prava osobama koje su dobile privremenu zaštitu.\n\nUkidanje norme o uračunavanju vremena privremene zaštite za dugotrajni boravak ne bi bilo samo nepravedno, već bi moglo biti i u suprotnosti s ključnim principima europskog prava, na koje se poziva Sud EU. \nTa su načela potvrđena u nizu presuda koje su i dalje u cijelosti važeće:\n-C-169/80 – Gondrand Frères / Francuska\nSud EU utvrdio je da pojedinci mogu opravdano računati na pravo kada je javna vlast stvorila legitimna očekivanja:\n„…expectations which are justified.“\n-C-63/93 – Duff i drugi\nSud je naglasio da pojedinci moraju moći računati na stabilnost propisa:\n„Individuals must be able to rely on the stability of provisions which have created rights for them.“\n-C-201/08 – Plantanol GmbH\nSud je utvrdio da se čak i kratkotrajne norme ne smiju iznenada i naglo ukidati na štetu pojedinaca:\n„…do not adopt measures which… abruptly alter the scope of their rights.“\n-C-396/09 – Interedil\nSud je ponovno naglasio obveznost pravne predvidljivosti:\n„Legislation [must be] clear and predictable in its effects.“\n-C-183/95 – Affish BV\nSud navodi da već samo službeno donošenje norme stvara očekivanja njezine predvidljive primjene:\n„Once a legal measure has been adopted… they may rely on it being applied in a foreseeable way.“\n-C-17/03 – VEMW i dr.\nPrema Sudu EU, legitimna očekivanja povrjeđuju se kada država oduzima prava na koja su se osobe imale pravo osloniti:\n„…deprive persons of rights they were entitled to rely upon under existing rules.“\n\nPrema podacima Ministarstva unutarnjih poslova i Vlade RH, u veljači 2025. privremena zaštita u Hrvatskoj produljena je za oko 29 tisuća osoba. Većina tih osoba i njihovih obitelji već je prilagođena i integrirana u hrvatsko društvo: rade, školuju se, stvaraju obitelji i doprinose gospodarstvu i društvenom životu Hrvatske. Mnogim Ukrajincima nema se gdje vratiti jer su njihovi domovi uništeni ili se njihova mjesta stanovanja nalaze pod okupacijom.\n\nStoga smatram da točka 5. članka 151. ne bi trebala biti brisana iz predloženog Zakona o strancima."]
[42,"MARKO MEĆAR","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 46.","Poštovani, člankom 178. trenutno važećeg Zakona o strancima (dalje u tekstu: Zakon), propisan je rok od tri dana za prijavu boravišta za državljane trećih zemalja kojima su odobreni privremeni boravak ili dozvola za boravak i rad (stavak 1.), te rok od 15 dana za prijavu boravišta odnosno prebivališta za državljane trećih zemalja kojima je odobren stalni ili dugotrajni boravak (stavak 2.).\n\nZakonodavac navodi da radi administrativnog rasterećenja službenika policijskih uprava odnosno policijskih postaja, poslodavaca i državljana trećih zemalja, prijedlogom Zakona o strancima koji je trenutno u e-savjetovanju, propisuje novi rok za prijavu boravišta nadležnoj policijskoj upravi odnosno policijskoj postaji, a to je 15 dana (čime se izjednačuje rok za prijavu boravišta državljana trećih zemalja koji imaju privremeni boravak ili dozvolu za boravak i rad s državljanima trećih zemalja koji imaju odobren stalni ili dugotrajni boravak)\n\nIako navedena izmjena stavka 1. članka 178. Zakona o strancima formalno predstavlja produljenje u odnosu na dosadašnji rok od 3 dana, smatramo da se i dalje radi o nepotrebno kratkom i nepraktičnom roku od 15 dana (kako za državljane trećih zemalja koji imaju odobren i privremeni boravak i stalni ili dugotrajan boravak), koji ne doprinosi stvarnom cilju administrativnog rasterećenja, već ga upravo suprotno – dodatno opterećuje.\n\n1. Nepotrebno administrativno opterećenje i dvojnost obveza\n\nZakon već sada propisuje obvezu poslodavaca da prijave promjenu adrese smještaja radnika MUP-u u roku od 8 dana (članak 103.f stavak 2.). Uvođenjem dodatne obveze prijave promjene boravišta u roku od 15 dana, stvara se dvojnost postupanja unutar gotovo istog vremenskog razdoblja (za faktički istu svrhu – kontrole kretanja i smještaja državljana trećih zemalja unutar Republike Hrvatske), čime se postiže suprotan učinak od najavljenog administrativnog rasterećenja.\n\nS obzirom da se kod stranih radnika, osobito u građevinskom sektoru, često radi o privremenim i terenskim premještajima koji traju duže od 15 dana, poslodavac koji u doba trenutne ekspanzije građevinske djelatnosti ima ugovoreno nekoliko terena godišnje u roku dužen od 15 dana (ova situacija predstavlja pravilo, a ne izuzetak), bi prema predloženom rješenju bio obvezan višestruko godišnje prijavljivati promjene boravišta za iste radnike, iako se radi o mobilnim i unaprijed ugovorenim angažmanima koji su dio redovnog poslovanja.\n\n2. Neusklađenost s važećim obvezama hrvatskih državljana i državljana EU\n\nRok od 15 dana i dalje je bitno kraći u odnosu na prethodni rok od 90 dana koji je bio na snazi za državljane trećih zemalja do 15. ožujka 2025., a koji je bio usklađen s rokovima prijave promjene boravišta za državljane Republike Hrvatske i državljane EU. Uvođenje kraćeg roka za jednu kategoriju osoba, i to uz prijetnju prekršajnim kaznama, može se tumačiti kao neproporcionalno ograničenje i potencijalna povreda načela jednakog postupanja, osobito u kontekstu Zakona o suzbijanju diskriminacije i pravne stečevine EU.\n\n3. Negativan učinak na gospodarstvo\n\nNavedeni prijedlog posebno je neprimjeren za sektore poput građevinarstva, gdje poslodavci mobiliziraju radnike na projekte izvan mjesta prijavljenog boravišta na razdoblja koja redovito premašuju 15 dana. U takvim slučajevima, svaki „teren“ koji traje dulje od 15 dana, generira potrebu za dodatnim prijavama, i to u sustavu u kojem već postoji obveza izvještavanja o promjeni adrese. Poslodavci su tako dovedeni u situaciju dvostruke administrativne obveze, a javna uprava u situaciju suvišnog opterećenja evidencijama koje nemaju stvarnu operativnu vrijednost.\n\n4. Prijedlog rješenja\n\nU svrhu pojednostavljenja postupanja i stvarnog rasterećenja svih uključenih dionika, predlaže se povratak na rok od 90 dana za prijavu promjene boravišta za državljane trećih zemalja na privremenom boravku i za državljane trećih zemalja kojima je odobren stalni ili dugotrajni boravak, uz zadržavanje obveze poslodavcima da dostave obavijesti o promjeni adrese navedenih radnika u roku od 8 dana (sukladno članku 103.f stavak 2.).\n\nS poštovanjem,\n\nOdvjetnik Marko Mećar"]
[43,"ANTONIO VULAS","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 48.","U članku 180a ne spominje se obveza državljanina treće zemlje koji je podvrgnut postupku dubinske provjere da ustupi svoje biometrijske podatke u skladu sa člancima 15, 22 i 24 Uredbe (EU) 2024/1358"]
[44,"ANTONIO VULAS","PRIJEDLOG ZAKONA   O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O STRANCIMA,\nČlanak 48.","Odredbe čl.180a, stavak 13 nisu jasne. Uredba 2004/1356 u svom članku 8 jasno određuje u kojim rokovima se dubinska provjera mora završiti. Ne postoji mogućnost daljnog produljenja dubinske provjere nakon isteka tog roka. Sva daljnja prikupljanja informacija ne mogu se prikupljati u postupku dubinske provjere, već je to dio redovnog postupka prikupljanja dodatnih informacija."]
[45,"TONI PRIMORAC","O B R A Z L O Ž E NJ E ,\nČlanak 17. ","U dijelu obrazloženja koji glasi: „U točki 8. precizirano je da poslodavac ne može dobiti nove dozvole za boravak i rad ako se nalazi na tzv. crnoj listi za vrijeme godine dana od dana kada je zapisnikom nadležnog inspektora utvrđeno postojanje neprijavljenog rada“, nužno je istaknuti da je takvo tumačenje netočno i ne odgovara tekstu predložene zakonske odredbe.\n\nPredloženi zakon koristi formulaciju „može odbiti“, a ne „ne može dobiti“.\n\nTo su pravno i sadržajno potpuno različiti izrazi:\n\n„može odbiti“ znači da tijelo ima diskreciju, odnosno mogućnost individualne ocjene svakog zahtjeva, te ne propisuje automatizam mjere;\n\n„ne može dobiti“ predstavlja strogu, obveznu i automatsku zabranu, bez ikakve procjene konkretnog slučaja.\n\nTime je u obrazloženju zakona stvoren sasvim drukčiji i bitno stroži režim nego što proizlazi iz samog teksta predložene odredbe. Takva pogrešna interpretacija nije samo tehnička omaška, već značajno utječe na razumijevanje opsega i težine mjere koja se predviđa.\n\nUpravo zbog ove razlike potrebno je da predlagatelj jasno uskladi obrazloženje s tekstom zakona, jer trenutačna formulacija dovodi u pitanje zakonitost, razumljivost i predvidljivost propisa, što je u suprotnosti sa standardima pravne sigurnosti i vladavine prava.\n\nOdvjetnik Toni Primorac"]
[46,"DMYTRO YEFIMENKO","O B R A Z L O Ž E NJ E ,\nČlanak 40.","Poštovani,\nhtio bih istaknuti važnost točke 5. članka 151., koja predviđa mogućnost uračunavanja vremena boravka osoba pod privremenom zaštitom u rok za dobivanje dugotrajnog boravka u Hrvatskoj.\n\nOva odredba već je usvojena od strane Hrvatskog sabora 21. veljače 2025., što potvrđuje demokratsku i zakonodavnu potporu tog prava. Stoga je njeno ukidanje sada neopravdano i logički kontradiktorno u odnosu na prethodno usvojeno rješenje.\n\nS gledišta pravne pravednosti, ukidanje ove odredbe moglo bi narušiti princip legitimnog očekivanja: osobe koje su se oslonile na postojeće pravo, očekujući da će im vrijeme boravka pod privremenom zaštitom biti uračunato za dugotrajan boravak, suočile bi se s pravnom nesigurnošću.\n\nTakođer, princip pravne sigurnosti (legal certainty) i legitimnih očekivanja (legitimate expectations), priznat u europskom upravnom pravu, podrazumijeva da prava koja su već pribavljena na temelju važećeg zakonodavstva moraju biti zaštićena i ne mogu biti proizvoljno „srezana“ novim normama bez adekvatnih procedura.\n\nNadalje, zadržavanje točke 5. članka 151. nije u suprotnosti s Direktivom EU 2001/55/EC o privremenoj zaštiti, koja regulira privremeni boravak i prava trećih država. Svakoj državi članici EU pruženo je pravo samostalno određivati status osoba pod privremenom zaštitom. Ukidanje ove odredbe nije potrebno radi usklađivanja s EU normama, već bi predstavljalo smanjenje prava osoba koje su već dobile privremenu zaštitu.\n\nUkidanje norme o uračunavanju vremena privremene zaštite za dugotrajan boravak ne bi bilo samo nepravedno, već bi moglo biti u suprotnosti s ključnim principima europskog prava, na koje se pozivaju sudovi EU.\n\nPrema podacima Ministarstva unutarnjih poslova / Vlade RH, na veljaču 2025. godine privremena zaštita u Hrvatskoj produljena je za 29 tisuća osoba. Većina tih osoba i njihovih obitelji već je prilagođena i integrirana u društvo: rade, školuju se, stvaraju obitelji i doprinose gospodarstvu i društvenom životu Hrvatske. Mnogim Ukrajincima nema gdje vratiti se, jer su njihova stambena mjesta uništena ili su naseljena područja pod okupacijom.\n\nStoga smatram da točka 5. članka 151. ne bi trebala biti brisana iz predloženog Zakona o strancima."]
[47,"IVAN STIPANOV","VI. RAD DRŽAVLJANA TREĆIH ZEMALJA,\nČlanak 97.","Predlaže se da se u članku kojim se uređuju uvjeti za izdavanje dozvole za boravak i rad izričito navede potreban broj mjeseci radnog iskustva po pojedinim zanimanjima, kako bi se izbjegla različita tumačenja od strane područnih ureda Hrvatskog zavoda za zapošljavanje (HZZ). U praksi, pojedini uredi HZZ-a tumače da državljanin treće zemlje koji nema dokaz o formalnom obrazovanju za određeno zanimanje mora imati najmanje 6 mjeseci radnog iskustva, iako Zakon o strancima takav rok ne propisuje izričito, već samo traži dokaz o „odgovarajućim kompetencijama“. Neujednačeno tumačenje stvara pravnu nesigurnost i neravnopravan položaj poslodavaca i radnika u različitim županijama.\nPredlaže se da Ministarstvo u samom Zakonu ili podzakonskim aktom precizno utvrdi minimalno radno iskustvo ili za sva zanimanja ili po skupinama zanimanja, primjerice prema Nacionalnoj klasifikaciji zanimanja (NKZ), ili da objavi jedinstvenu tablicu kriterija HZZ-a koja će vrijediti na razini cijele Republike Hrvatske. Time bi se osigurala jednaka primjena zakona, veća transparentnost i predvidljivost postupka zapošljavanja stranaca."]
[48,"SANJA BULJANOVIĆ","VI. RAD DRŽAVLJANA TREĆIH ZEMALJA,\nČlanak 99.","U Članak 99. stavak 4. navodi se da će se pozitivno mišljenje HZZ-a dostavit nadležnoj policijskoj upravi/postaji ako ''poslodavac u posljednjih godinu dana ima zaposlenog u \nkontinuitetu najmanje jednog ISTOG radnika državljanina Republike Hrvatske ...''. Imati najmanje jednog radnika državljanina RH je svakako dobar uvjet, ali uslijed velike \nfluktuacije radnika, iznimno je teško imati istog radnika pa se time poslodavac dovodi u poziciju da ga radnik može ucjenjivati i da ga u slučaju otkaza takvog ''starog'' \nhrvatskog radnika uz prethodno zapošljavanje drugog hrvatskog radnika, ovaj Zakon diskriminira. Stoga je prijedlog da se iz tog članka izbaci riječ ''istog'' te da ostane \nnavedeno: ''poslodavac u posljednjih godinu dana ima zaposlenog u kontinuitetu najmanje jednog radnika državljanina Republike Hrvatske ...''\n\nU Članak 99. stavak 7. b) navodi se da u posljednjih šest mjeseci ima promet: ''poslodavac - fizička osoba u najmanjem iznosu od 15.000 eura u promatranom razdoblju''.\nPrijedlog je da se jasno definira što podrazumijeva izraz ''promatrano razdoblje'' jer poslodavcima je nejasno na koje se razdoblje misli."]
[49,"YEVHEN KANIEVSKYI","VI. RAD DRŽAVLJANA TREĆIH ZEMALJA,\nČlanak 151.","Od 2022. godine više od 30 tisuća državljana Ukrajine pronašlo je utočište u Republici Hrvatskoj i nalazi se u statusu privremene zaštite. Europska komisija planira 2027. godine okončati ovaj program te preporučuje državama članicama Europske unije da uvedu mogućnosti za sadašnje korisnike programa da dobiju dugotrajniji status u zemlji boravka.\n\nU okviru važećeg Zakona o strancima, vrijeme provedeno u Republici Hrvatskoj u statusu privremene zaštite uračunava se u petogodišnji rok potreban za dobivanje dugotrajnog boravka. Brisanje ove odredbe iz zakona značajno bi otežalo dugoročno planiranje budućnosti desecima tisuća ljudi koji su izgubili svoje domove i trenutačno se nalaze u statusu privremene zaštite. Riječ je o ljudima koji su tijekom godina boravka u Republici Hrvatskoj učili službeni jezik, s poštovanjem se odnosili prema zakonima Republike Hrvatske, upisivali djecu u hrvatske obrazovne ustanove i integrirali se u hrvatsko društvo.\n\nTakođer valja istaknuti da je većina tih ljudi ekonomski aktivno stanovništvo koje u Republici Hrvatskoj plaća službene poreze. No, zbog ograničenja hrvatskog tržišta rada, koja posebno pogađaju IT-stručnjake, mnogi od njih pružaju usluge tvrtkama izvan Hrvatske, službeno plaćajući poreze kroz otvaranje obrta/d.o.o. u Hrvatskoj. Međutim, prema trenutačnom zakonu, posjedovanje ovih oblika poslovanja samo po sebi ne otvara put prema boravišnoj dozvoli, budući da se zahtijeva zapošljavanje triju rezidenata Republike Hrvatske, što je za veliku većinu freelancera i kontraktora preveliko financijsko opterećenje. Radi omogućavanja ovim stručnjacima da planiraju vlastitu budućnost u Republici Hrvatskoj, u ime zajednice ukrajinskih IT-stručnjaka koji trenutačno ovdje žive, predlažem unošenje sljedećih izmjena u Zakon o strancima:\n\n- Uračunavati postojanje poslovnog subjekta u Republici Hrvatskoj u obliku obrta/d.o.o. kao samostalnu osnovu za izdavanje dozvole za privremeni boravak te u uračunavanje roka potrebnog za dobivanje dozvole za dugotrajni boravak, uklanjajući zahtjev za zapošljavanjem triju rezidenata Republike Hrvatske.\n- Uračunavati vrijeme provedeno pod privremenom zaštitom u petogodišnji rok potreban za dobivanje stalne boravišne dozvole u Republici Hrvatskoj (kao što je predviđeno u važećoj verziji Zakona o strancima).\""]