{"text_format":"2","workbook":"xls","n_sheets":1,"sheets":["EConReport"],"not_rendered":{"charts":0,"images":0,"macros":0,"external_links":0,"defined_names":0,"comments":0,"pivot_tables":0},"unopened":[],"bounds":{"document_bytes":16777216,"sheet_cells":100000,"run_cost":"one","rows_first":2000,"rows_last":500,"rows_between":2000,"halvings":0,"cell_chars":16384,"cell_head_chars":4096},"cells_cut":1,"cells_raw":0,"read":"whole","date_system":"1900","formulas":"cached_only"}

{"sheet":"EConReport","index":0,"n_rows":7,"n_cols":6,"rows_kept":7,"cut":false,"hidden":false,"merged":[[0,0,0,5]],"flags":["formulas_cached_only"]}
["Izvješće o provedenom savjetovanju - Savjetovanje sa zainteresiranom javnošću o Prijedlogu Nacionalnoga kurikuluma za umjetničko obrazovanje"]
[]
["Redni broj","Korisnik","Isječak","Komentar","Status odgovora\n","Odgovor"]
[1,"PETAR MARIJA RADELJ","PRIJEDLOG NACIONALNOGa KURIKULUMA ZA UMJETNIČKO OBRAZOVANJE",{"$cut":{"chars":24080,"head":"Moj učitelj akademik Rajmund Kupareo (1914.–1996.), aksiolog i estetičar svjetskoga glasa, objavio je 1986. godine ogled o umjetničkom odgoju: Marulić (Zagreb), XXI (1988.), br. 5, str. 603–608. Pretiskano u: Rajmund Kupareo, Čovjek i umjetnost : Ogledi iz estetike, Zagreb, 1993., str. 29–39, i u: Rajmund Kupareo, Um i umjetnost : Eseji, prir. Zdravko Gavran, Zagreb, 2007., str. 225–238. Tekst je s poveznicama i bilješkama dostupan na http://www.vjeraidjela.com/umjetnicki-odgoj\nZbog njegove aktualnosti prenosim ga kao prinos javnoj raspravi o „Prijedlogu uputnika umjetničkoga obrazovanja“, nakon što sam utvrdio da se u tom dokumentu riječ „odgoj“, neovisno o obrazovanju, spominje samo kao „predškolski umjetnički odgoj“ (na stranici 7 tri puta i na stranici 19 jedan put). Tom uporabom sami su uputničari potvrdili kako i oni smatraju neozbiljnom napomenu sa stranice 1 Prijedloga: „Naziv obrazovanje podrazumijeva odgoj i obrazovanje“. Ne podrazumijeva! U svakom slučaju, „odgoj“ je prognan iz „umjetničkoga obrazovanja“! Što je jako loše, neprihvatljivo i štetno.\n\nRajmund Kupareo, Umjetnički odgoj\n\nU naše doba mnogo se govori o različitim odgojima (tjelesnom, znanstvenom, ćudorednom, društvenom, seksualnom itd.), te o njima odgovarajućim „preodgojima“.\n\n[I.] Zašto se ne spominje i umjetnički odgoj?\nU ovom kratkom ogledu ne ćemo se baviti umjetničkim odgojem u smislu odgoja za umjetnost, to će reći za oblikovanje umjetnika; time se bave akademije, konzervatoriji, studiji, stručne škole itd. koje, u stvari, već pretpostavljaju kod gojenca dar ili stvaralačku sposobnost i nastoje je razviti pomoću različitih stručnih poduka, akademskih i neakademskih. (Spomenimo, na primjer, „akademsku“ tehniku u baletu: rusku, talijansku, francusku, te „neakademsku“ ili „modernu“ Marthe Graham, Mary Wygman i Isidore Duncan.)\nIsto tako, ovdje ne raspravljamo ni o estetskom odgoju, koji je po mišljenju mnogih, širi od umjetničkoga, te se, zapravo, odnosi na oblikovanje ukusa općenito, a ne samo na „uživanje“ u umjetničkim djelima. Misli se da „dobro odgojen“ čovjek mora imati „dobar ukus“ ne samo za umjetnost, nego i za bilo koju ljudsku djelatnost, kao što se kaže da neka osoba ima „dobar ukus“ u odijevanju, ponašanju, vladanju itd.\nOvdje, dakle, govorimo o umjetničkom odgoju ili kako odgojiti pojedinca da bi bio sposoban shvatiti umjetničko djelo, te da bi, shvaćajući ga, postao više čovjek. (Ovo više valja shvatiti u aksiološkom smislu, a ne u ontološkom.) Čovjek biva „više“ čovjekom kad produbljuje u sebi ljudske vrijednosti. Takve se vrijednosti ne povećavaju nakupljanjem ili nizanjem čina ili vrijednosnih ostvarenja, nego njihovim ukorjenjivanjem u subjektu. Vrijednosti su kakvoće i kao takve moraju sadržavati u sebi obilježja kakvoće, a ne količine.\nShvaćanje nekoga umjetničkoga djela donosi sa sobom uživanje u njemu, no „uživanje“ – općenito, a ne samo glede umjetnosti – daje „shvaćanju“ posebni, vlastiti „okus“ zato što uspostavlja egzistencijalnu vezu između promatrača i dotičnoga djela. Zbog nečega se, ipak, često ponavlja izreka „De gustibus non est disputandum“ (o ukusima ne treba raspravljati). Koliko li smo puta čuli neslaganje glede nekoga filma, slike, glazbenoga djela: „Meni se sviđa“; „Meni se ne sviđa“. Kadikad, dotične osobe ne niječu, u teoriji, umjetničku vrijednost spornoga djela zato što je, počesto, riječ o već priznatom umjetniku, ali se razilaze u „uživanju“ u tom djelu.\n\n[II.] Zašto se spore?\nMožda stoga što je jedan shvatio „ideju“ djela, a drugi nije; možda jedan već ima naviku shvaćanja, a onaj drugi je nema. U shvaćanju i u uživanju mogu se križati izvanestetski čimbenici promatrača, kao što su tjelesne nelagodnosti ili duševne promjene. Kadikad je razlogom neshvaćanja i neuživanja to što neke vrste umjetnosti upotrebljavaju nova izražajna sredstva (primjerice nova tehnika, nova harmonija, novi akordi itd., u nekom glazbenom djelu) na koje slušatelj nije navikao. Glavni je razlog razmimoilaženja u prosudbi ukusa, ponajčešće, osjećajna „projekcija“ promatrača na samo djelo.\nAko netko, npr., gleda film i prepoznaje "}}]
[2,"Mladen Culic","PRIJEDLOG NACIONALNOGa KURIKULUMA ZA UMJETNIČKO OBRAZOVANJE","Poštovani,\nna žalost, nisam se na vrijeme uključio u stručnu raspravu. Dozvolite ipak nekoliko primjedbi, u okviru javne rasprave.\nStruktura prijedloga kurikuluma za srednje škole s širom umjetničkom jezgrom isključuje kemiju iz grupe obveznih predmeta i ostavlja tek mogućnost izbora, dok se kao obvezni predmeti uvode Filozofija s logikom i  Politika i gospodarstvo. Kemija je temelj tehnologije materijala, koja je opet vrlo važna za sve oblike umj. oblikovanja i izražavanja, i svakako bi morala biti obvezan kolegij za umjetničke škole. Daleko bi logičnije bilo zadržati kemiju, koja je u postojećem kurikulumu već prisutna, a Politiku i gospodarstvo , ili Filozofiju s logikom ponuditi kao izborne predmete. Moguće je raditi i na sadržaju samog kolegija kemije i nastojati da bude čim više primijenjen, povezan sa stručnim predmetima, sa umjetničkom praksom i sa tehnologijom materijala koji se koriste u umjetničkoj praksi, umjesto da ga se ukine, ili izmjesti u grupu izbornih predmeta. Svakako, ne vidim logiku ukidanja tog predmeta da bi se obveznim učinila Logika , ili . Politika i gospodarstvo .\nKemija je važna za razumijevanje tehnologije materijala, predmeta neodvojivog od umjetničke prakse, a napominjem i to da je kemija jedan od bitnih predmeta u okviru studija konzervacije i  restauracije, kao i dio postupka provjere dodatnih provjera vještina, znanja i sposobnosti pri upisu na ovaj studij, na koji dolazi veliki broj srednjoškolaca, iz srednjih umjetničkih škola. \nPredlažem da se nađe način da se u određenoj satnici ovaj predmet svakako zadrži kao obvezni te da se, ukoliko se drži da je previše udaljen od prakse, pri izradi novog programa nastoji kemiju čim više približiti umj. praksi i tehnologiji materijala, kako bi bio čim zanimljiviji i korisniji za umjetničko područje. Moguće je da je određena odvojenost sadržaja predemta Kemije od konteksta umj. područja dovela do percepcije kako je to suvišan predmet, no predloženo rješenje je druga krajnost i loša odluka.\n\nSrdačan pozdrav !\nMladen Čulić, akademski slikar,\n izv. prof. na Odsjeku za konzervaciju i restauraciju Umjetničke akademije Sveučilišta u Splitu"]
[3,"IVANA UJDUR","PRIJEDLOG NACIONALNOGa KURIKULUMA ZA UMJETNIČKO OBRAZOVANJE","Moj sin je završio paraleni program prvog razreda opće gimnazije V.Nazor u Splitu i prvi razred srednje glazbene škole J.Hatze također u Splitu tzv.glazbenu gimnaziju. Ono što je paradoksalno i posve nelogično je da učenik koji je smjer instrumentalist gitarist ima u prva dva razreda sš TEK DVA SATA GITARE JEDNAKO KAO npr.POVIJESTI!? Tek u trećem razredu ima tri sata instrumenta a poslali smo ga u Split zbog glazbenog obrazovanja jer je gimnazijsko mogao dobiti i u Metkoviću. Stoga iduće jeseni počinjemo plaćati privatne sate jer je to PREMALO i nema nikakve logike. S obzirom da nisam o tome uspjela ništa iščitati iz novog kur. molim uzmite ovo u razmatranje i ispričavam se ako sam preinake previdjela. Pozdrav!"]
[4,"Vanda Cegledi","PRIJEDLOG NACIONALNOGa KURIKULUMA ZA UMJETNIČKO OBRAZOVANJE,\n3. UČENJE I POUČAVANJE ","Iz navedenoga proizlazi da je potrebno izraditi tri nastavna plana i programa rada u školi ovisno o afinitetima učenika. Smatram da je to nepotrebno i dapače loše. Svim učenicima treba ponuditi isti nastavni plan i program rada \ni profesionalni razvoj, a individualnim pristupom nastavnika će se već uočiti potencijali učenika i afiniteti.\nUmjetničko obrazovanje i općeobrazovanje NIKAKO se ne ne može održavati u istoj ustanovi. Brojne glazbene škole su se odvajale od osnovnoškolskih ustanova upravo iz prostornih razloga. Uvijeti za rad u općeorazovnim ustanovama ne omogućavaju kvalitetno izvođenje glazbenog obrazovanja.\nNastavni planovi i programi i broj sati hrvatskog jezika, stranog jezika i matematike moraju biti usklađeni s ostalim odgojnoobrazovnim programima zbog polaganja Državne mature.\nNastavu teorijskih umjetničkih predmeta realizirati u razrednim odjelima do 15 učenika kako je bilo i do sada.\nUčenicima izdavati svjedodžbe na kraju svake nastavne godine."]