{"text_format":"2","workbook":"xls","n_sheets":1,"sheets":["EConReport"],"not_rendered":{"charts":0,"images":0,"macros":0,"external_links":0,"defined_names":0,"comments":0,"pivot_tables":0},"unopened":[],"bounds":{"document_bytes":16777216,"sheet_cells":100000,"run_cost":"one","rows_first":2000,"rows_last":500,"rows_between":2000,"halvings":0,"cell_chars":16384,"cell_head_chars":4096},"cells_cut":3,"cells_raw":0,"read":"whole","date_system":"1900","formulas":"cached_only"}

{"sheet":"EConReport","index":0,"n_rows":13,"n_cols":6,"rows_kept":13,"cut":false,"hidden":false,"merged":[[0,0,0,5]],"flags":["formulas_cached_only"]}
["Izvješće o provedenom savjetovanju - Savjetovanje sa zainteresiranom javnošću o Prijedlogu kurikuluma tehničkog i informatičkog područja"]
[]
["Redni broj","Korisnik","Isječak","Komentar","Status odgovora\n","Odgovor"]
[1,"Vladimir Paar","PRIJEDLOG KURIKULUMA TEHNIČKOG I INFORMATIČKOG PODRUČJA","1\nProf. dr. sc. Bojan Jerbić\nSveučilište u Zagrebu\nFakultet strojarstva i brodogradnje\n10000 Zagreb, Ivana Lučića 5\nE-mail: bojan.jerbic@fsb.hr\nZagreb, 9. travnja 2016.\nHrvatska akademija znanosti i umjetnosti\nZnanstveno vijeće za obrazovanje i školstvo\nTemeljem zamolbe predsjednika Znanstvenog vijeća za obrazovanje i školstvo\nHAZU od 21. ožujka 2016. godine, slobodan sam proslijediti:\nMišljenje o prijedlogu nacionalnog kurikuluma iz\ntehničkog i informatičkog područja\n1. TEHNIČKA KULTURA\nPozdravljam naziv predmeta – Tehnička kultura, jer naglašava značaj tehnike kao\nkulture (tehnika je dio kulture) te ju ispravno pozicionira kao imanentnu\nsastavnicu ljudskog društva (i civilizacije).\n1.1. TEHNIKA I TEHNOLOGIJA\nOpis predmeta iznimno je važan kao u uvod u osnovne pojmove i terminologiju.\nTu treba biti vrlo pažljiv jer svakodnevno svjedočimo proizvoljnoj upotrebi riječi\ntehnika i tehnologija, čak i u stručnim krugovima. Zato je potrebno već u ranoj\nfazi obrazovanja na ispravan način uvesti ove temeljne pojmove. Mogu se složiti\ns predloženom definicijom tehnike kao tvorevine i kao vještine 1 (može i\numjetnosti). Međutim, već u nastavku teksta uvodi se pojam tehnologija kao\nnešto usputno (”Tehnologija je blizak pojam i uključuje razvoj i postupke uporabe\nalata, strojeva, materijala, koncepata, sustava i procesa u određenim aktivnostima\nčovjeka.”). Zato se logično u nastavku teksta ta dva pojma isprepliću bez prave\nrazlike. Iako postoje brojne definicije tehnike i tehnologije, jasna je razlika:\ntehnika je područje ljudskog djelovanja, a tehnologija je znanost o tehnici2.\nTo valja jasno naglasiti i ispravno koristiti.\n1.2. SPAJANJE, SASTAVLJANJE I DIZAJNIRANJE\nNadalje navodi se: ”U postupcima ispitivanja, mjerenja, spajanja, sastavljanja,\nizravnoga djelovanja alatima na materijal, izradi tvorevine u čijem je odabiru i\ndizajniranju sudjelovao i sam učenik ...”. Opet pogrešna i nestručna upotreba\ntermina, u ovom slučaju termina spajanje i sastavljanje. Spajanje je jedna od\n1 U engleskom jeziku se za našu riječ tehnika ponekad upotrebljava riječ ”engineering”\n(I. Čatić, Uvod u tehniku, 2003.).\n2Tehnologija je sveobuhvatna znanost o isprepletenosti tehnike, gospodarstva i društva.\n(J. Beckmanna The History of Inventions, discoveries and origins, 1777.).\n2\noperacija sklapanja (montaže)3, a sastavljanje je jedna od tehnika spajanja.\nUčenik u ovom slučaju ne sudjeluje u dizajniranju već oblikovanju tvorevine.\nRiječ dizajn dolazi iz engleskog jezika gdje označava konstruiranje, oblikovanje ili\numjetničko oblikovanje. U hrvatskom jeziku termin dizajniranje isključivo se\nodnosi na umjetničko oblikovanje (uvažavajući rasprave 4 ). Iako držim da\npredmete Tehnička kultura, Likovna kultura i Likovna umjetnost treba u važnim\ndodirnim točkama prožimati, u ovom slučaju očigledno se radi o oblikovanju\ntvorevine, jednako kao i u drugim odlomcima gdje se neispravno inzistira na\nupotrebi riječi dizajniranje.\n1.3. SATNICA\nLjudska se civilizacija izravno veže uz pojavu i razvoj tehnike. Stoga se čini\nneprimjerenim isticati da živimo u vremenu kada je naše društvo isprepleteno\ntehnikom te ovisno o tehnologijama, jer je to konstanta koja nas određuje. Baš\nzato smatram da predmet Tehnička kultura treba biti zastupljen od 1. razreda,\nkada se najsnažnije oblikuje odnos prema stvaranju, i ukupno višestruko većoj\nsatnici do 8. razreda.\n1.4. ODGOJNO-OBRAZOVNI CILJEVI UČENJA\nTemeljni odgojno-obrazovni ciljevi predmeta Tehničke kulture trebali bi biti\nusmjereni na iskustvenu spoznaju prirodnih zakona (ubrzanje, tromost,\ncentrifugalna sila, poluge, koloturnici, uzgon, aero i hidrodinamički zakoni,\nelektricitet itd.) kroz pretvorbu, preoblikovanje i obradu materijala (uključujući\nvrste i značajke materijala). Tehnika, odnosno inženjerstvo, bavi se oblikovanjem\ni proizvodnjom materijalnog svijeta. Glavna značajka materijalnog svijeta je\ngeometrija iz koje proizlazi funkcionalnost, te uporabne i ostale fizikalne\nznačajke. Stoga odgojno-obrazovni ciljevi predmeta Tehničke kulture moraju\nbiti usklađeni s predmetima Fizika i Matematika.\nSamo djelomično kurikulum ispunjava spomenute ciljeve. S druge strane\npredloženi su nepotrebni ili pak neprimjereni sadržaji.\n1.4.1. Tehničko crtanje\nPotpuno je nepotrebno opterećivati nastavu sadržajima kao što su tehničko\ncrtanje, odnosno vještine uporabe (čitanja) i izrade tehničke dokumentacije. Radi\nse o tipično stručnim inženjerskim znanjima koja su već danas zastarjela kao\noblik prijenosa podataka. Moderne informatičke tehnologije uvelike zamjenjuju\nklasične tehničke crteže (povezati s predmetom Informatika). Pri tome se ne\nmisli na prostorni zor, skiciranje tehničkih ideja i koncepcija, izrada modela i\nmaketa, mjerne jedinice itd. Spomenute su vještine iznimno važne, ali i vrlo\nslične onima koje se koriste u predmetima Likovna kultura i Likovna umjetnost,\nšto bi onda trebalo kombinirati u nastavi. Umjesto tehničke dokumentacije\nmnogo je važnije poznavanje npr. alata i elemenata strojeva/uređaja/građevina\nitd.\n3 Sklapanje (montaža) uključuje operacije rukovanja, spajanja, kontrole, podešavanja i\nposebne operacije.\n4 Feđa Vukić, Društvena istraživanja, Vol.11 No.2-3 (58-59), 2002.\n3\n1.4.2. Tehnika i društvo\nNeprimjereno je oblikovan sadržaj koji ima za cilj istraživati ulogu i utjecaje\ntehnike na razvoj društva i kvalitetu života, na prirodni okoliš̌\ni na održivost\nmaterijalnih i energetskih resursa. Promet i prometna pravila marginalno\ndoprinose prethodno istaknutim odgojno-obrazovnim ciljevima. Razmatranje\ndobrobiti i štetnih učinaka tehničkih tvorevina treba biti sastavni dio svakog\ntehničkog zadatka. To treba biti način inženjerskog promišljanja i rješavanja\nproblema i treba ga stjecati kroz konkretne probleme i nalaženje rješenja, odabir\nmaterijala itd. (bilo pri održavanju bicikla ili izradi makete broda,\nzrakoplova/jedrilice, mosta ili kuće).\n1.4.3. Povezanost s drugim predmetima\nPovezanost s drugim područjima i predmetima iskazana je na neprimjeren način.\nGlavne poveznice s fizikom, matematikom, informatikom, biologijom i kemijom\nsamo su površno navedene, ali ne i artikulirane kroz dodirne sadržaje. Pri tome\nse ne spominju veze s likovnom kulturom i umjetnošću, dok se na nejasan način\nističe veza s predmetima Hrvatski jezik, Povijest i Geografija, Vjeronauk te\nTjelesna i zdravstvena kultura.\n2. INFORMATIKA\nSmatram da je sadržaj predmeta Informatika dobro zamišljen i da sadrži sve\nrelevantne elemente područja primjereno oblikovane za predviđeni uzrast.\nTakođer, povezanost s drugim područjima dobro je strukturirana i sadržajno\ndefinirana. Štoviše, povezanost s Tehničkom kulturom na primjereniji način vidi\nodgojno-obrazovne ciljeve, npr. ”materijalizacija zamisli”5, umjesto ”tehničko\ncrtanje” itd.\nMeđutim, nedostaje naglasak na jedan važan razvojni trend koji obilježava\ninformatiku 21. st. U prošlom stoljeću informatička tehnologija je bila uglavnom\nusmjerena obradi podataka izravno za čovjeka kao korisnika ili posrednika\npodataka. Danas smo svjedoci razvoja informatičke tehnologije usmjerene prema\nstrojevima. Čovjek polako nestaje kao posrednik, a informatička tehnologija\npoprima sve više fizički (materijalni) karakter. Interakcija s računalom pomalo\nnapušta tipkovnicu, miš i zaslon, a sve se više odvija putem strojeva (robota),\nkamera, senzora sile i dodira, zvuka itd. Dakle, glavni fokus informatičke\ntehnologije premješta se s podataka na strojeve, odnosno upravljačke algoritme\n(”robot driven vs data driven”). Robotika je jedna od glavnih odrednica Četvrte\nindustrijske revolucije. Potpuno je izvjesno da će obilježiti razvoj modernog\ndruštva 21. stoljeća. Stoga ne smije biti izostavljena iz novog kurikuluma!\nRobotika je ujedno vrlo atraktivna za stjecanje novih informatičkih znanja i\nširoko prihvaćena među mladim ljudima te ju valja na odgovarajući način\nuključiti, u kombinaciji s Tehničkom kulturom, u novi kurikulum.\nPodržavam program koji prožima svih osam godina osnovnog obrazovanja, ali\nnikako kao izborni kolegij. Predmet Informatika mora biti obavezni kolegij.\n5 Iako se ovdje misli na prividnu materijalizaciju, moguće je govoriti i o pravoj\nmaterijalizaciji umotvorina uz upotrebu aditivnih tehnologija, odnosno 3D pisača.\n4\nUvodni dio kurikuluma jasno argumentira razloge, a već danas možemo govoriti\no posljedicama zanemarivanja informatičkog obrazovanja proteklih desetljeća.\n3. ZAKLJUČAK\nSmatram da novi kurikulum za Tehničku kulturu i Informatiku općenito nudi\nmnogo bolje odgojne i obrazovne modele u odnosu na postojeće. Ipak, držim da\ntreba usvojiti predložene promjene, prvenstveno u pogledu daljnjeg\nosuvremenjivanja sadržaja i uvođenja predmeta u redovnu nastavu svih osam\ngodina, imajući u vidu da osnovnoškolsko obrazovanje priprema mlade ljude za\nbudućnost u kojoj znanstveno-tehnološke mijene postaju sve brže i utjecajnije.\nPri oblikovanju sadržaja ovih predmeta nema mnogo mjesta za tradicionalizam.\nU njih treba ugraditi viziju bolje budućnosti.\nBojan Jerbić","Primljeno na znanje","Zahvaljujemo na vašem doprinosu javnoj raspravi. \nDostavljeni komentari odnose se na predmetne kurikulume Tehničke kulture i Informatike te samim time nisu izravni predmet ovog dokumenta."]
[2,"Vladimir Paar","PRIJEDLOG KURIKULUMA TEHNIČKOG I INFORMATIČKOG PODRUČJA","HAZU 2016 HPKZ GRUPA AUTORA Novi kurikulni koncept INFORMATIKA\n\nHPKZ GRUPA AUTORA Novi koncept kurikula INFORMATIKA\n\nNovi koncept kurikulnog pristupa informatičkom obrazovanju: rani razvoj kompjutorski-prijateljskog („computer-friendly”) senzibiliteta i logičkog i apstraktnog načina razmišljanja*\n\n*Grupa mlađih autora\n\nPrimjena računala ili šire ICT (informacijsko komunikacijska tehnologija) postaje sve značajniji alat u svim djelatnostima u gospodarstvu i društvu i predstavljat će jedan od temeljnih stupova buduće uspješnosti pojedinca, gospodarstva i društva. Međutim, taj moćan i nezamjenjiv alat u rukama znalca bit će toliko uspješan koliko će se poznavati i široko područje temeljnog znanja i primjene znanja u kojemu će se taj alat koristiti.\nInteraktivni nastavni sadržaji uz pomoć uporabe novih ICT-tehnologija mogu znatno pospješiti metode poučavanja u prirodoslovno-matematičkim i društveno-humanističkim predmetima. Razvoj interaktivnih obrazovnih sadržaja ukazao je na izgradnju sasvim novih metodičkih pristupa učenju koji omogućuju učeniku više samostalnog rada u školi, ali i kod kuće. Novi pristupi u organizaciji suvremenih oblika nastave utječu na veću motiviranost i zainteresiranost učenika za učenje, razvijaju učenikovo samopouzdanje i izgrađuju svijest o sebi, unaprjeđuju ravnopravne odnose za rad u skupinama i osposobljavanju učenika-pojedinca za samoučenje i samovrjednovanje svoga znanja, a što je neobično važno za razvijanje svijesti o vlastitim znanjima i stečenim kompetencijama, te o važnosti cijeloživotnog učenja. Međutim, uloga učitelja, nastavnika i profesora i dalje ostaje ključni čimbenik uspješnosti školske nastave kojemu kompjutorski alat samo povećava uspješnost rada s učenicima, što ističe i sam i te kako kompjutorski osviješteni Bill Gates.\n S uvođenjem suvremenih obrazovnih tehnologija u nastavni proces pružamo mogućnost učenicima da usvoje višu razinu vještina, da razviju razmišljanje i bolje shvate i prihvate znanstvene koncepte. Takva nastava pomaže učenicima da svoja znanja i vještine koriste na kreativan način. A kad odrastu, tako obrazovani bit će više sposobni istraživati i kreirati promjene u društvu. Uporaba informatičkih sadržaja u nastavi može se vrlo dobro iskoristiti kao istraživačka podloga usmjerena na razvijanje znanstvenog poimanja svijeta i sve veću uporabu prirodnih zakonitosti u životnoj zbilji.\n Dobro oblikovani multimedijski i didaktički materijali za učenje odlikuju se s najmanje tri svoje značajne osobine. Oni skraćuju vrijeme potrebno za učenje i postižu veći učinak učenja. Pogodni su za samoučenje izvan nastave, odnosno u vrijeme kada to učenicima najviše odgovara. Također je važno što tada učenici vlastitim tempom i njima primjerenim načinima rada stječu određena znanja.\nSve veća uporaba edukativnih tehnologija ima pozitivan utjecaj na školski uspjeh i trajniju razinu, kvalitetu i primjenu naučenih znanja. Svakako da takvo učenje treba uvažavati individualne potrebe, mogućnosti i interese učenika, a naglasak je na iskustvenom učenju i istraživačkim aktivnostima.\n Poučavanje u školi zahtijeva visok stupanj intelektualnog angažmana nastavnika. Jedino kvalitetan nastavnik, koji dobro poznaje suvremene spoznaje i koji zna kako će ih uključiti u vlastitu nastavnu praksu, može dobro organizirati nastavni proces, može na zanimljiv, kreativan i inovativan način dobro prezentirati nastavne sadržaje svojim učenicima. Dobar nastavnik svoje učenike uvijek stavlja u centar nastavnog procesa, za njih priprema i organizira zanimljive i dinamične interaktivne oblike rada i podupire njihovo aktivno učenje. To vrijedi za sve predmete i sadržaje poučavanja, a naročito je zahtjevno u pogledu informatike.\n Danas mnogi učenici imaju kod kuće računala, pametne telefone, digitalno upravljane uređaje i slično, pa ne bi trebalo bazirati nastavu isključivo na opremljenosti škola. No učenici iz obitelji skromnijeg imovinskog stanja, koji nemaju kod kuće računalnu opremu, u tome su u podređenom položaju. Taj bi problem trebalo sistemski riješiti, npr. cjelodnevno otvorenim računalnim učionicama i nagrađivanjem tabletima učenika iz obitelji skromnijeg imovinskog stanja. A i cijene tableta koji potpuno zadovoljavaju potrebe informatičke edukacije toliko padaju da opremiti učionicu tabletima već danas odgovara cijeni nekoliko desktop računala.\n Za informatičko obrazovanje kritična je edukacija nastavnika. Inače to je problem broj jedan za sve predmete ali naročito za informatiku. Trebamo uvažiti činjenično stanje da je u našim školama još uvijek samo manji broj nastavnog kadra stvarno dovoljno osposobljen za izradu i prezentaciju suvremene informatičke tehnologije u nastavnom procesu. Adekvatno educirani nastavnik može uz minimalnu opremu izvesti izvrsnu edukaciju. Zato mislimo da je pogrešna svaka reforma koja bi kretala od izmjena programa, tj. kurikula, kao ključnog čimbenika. Treba krenuti prvenstveno od edukacije nastavnika (dakako, koji za to kroz odgovarajući sustav trebaju biti i adekvatno motivirani), i da se kroz samu tu edukaciju poboljšava i razvija kurikul. Svaki nastavnik u svom području može uz odgovarajuću edukaciju i sam osmisliti kvalitetne primjene na informatičkoj osnovi, doprinoseći kvalitetnom kurikulu. „Enciklopedijski” pristupi učenju informatike i primjene računala danas su zastarjeli. Potrebna je stimulacija kadrova koji prednjače u poticanju inovativne prakse i u modernizaciji nastavnog procesa.\n Iskustvo pokazuje da su danas djeca već u dobi od četiri godine u stanju upravljati windowsima. A da sa 6-7 godina već mogu upravljati složenim igricama, drugim aplikacijama i operativnim sustavima, na razini koju nekada studenti nisu stjecali ni u fakultetskoj nastavi.\n Informatika se mora početi učiti već u vrtiću, i nastaviti u prvom razredu osnovne škole i to ne kao zaseban predmet već indirektno kroz igru i učenje. Python kao informatički alat je u zadnjih desetak godina potpuno promijenio dostupnost i provedivost svih razina učenja informatike. Razvijeni su koncepti učenja pomoću Pythona koji se mogu primjenjivati od vrtića nadalje. Hrvatska nažalost ne slijedi dovoljno te svjetske trendove.\n No treba napomenuti da je moguće da se u nastavi radi i u open source-u, a ne nužno samo u operacijskom sustavu Microsoft Windows što bi omogućilo i uštede u nabavci cjelokupne opreme u školama i drugdje.\n Nadalje, stječe se dojam da autori školskih programa (kurikula) iz informatike većinom nisu u tijeku s kvalitativnim promjenama nastavnog kurikula u svijetu. Možda se kod nas ne razumije dovoljno što to zapravo danas znači učiti informatiku. To u razvijenom svijetu više nije učenje neke recepture ili dijelova računala, već učenje koncepata koji se mogu primijeniti na bilo kojoj tehnologiji i problematici, koje se u informatici vrlo brzo i dramatično mijenjaju. U tom smislu treba učenike usmjeriti na stjecanje praktičnih znanja kao temelja za usvajanje budućih promjena informatičkih tehnologija.\n Treba definirati ishode učenja koji u informatici trebaju biti izrazito inovativno orijentirani. Za početak bi trebalo vrlo pažljivo razmisliti koje ishode učenja vezane uz informatička znanja očekujemo od jednog polaznika u vertikali od dječjeg vrtića do osnovne i srednje škole.\nEvo, nekoliko primjera ishoda kojima bi učenik trebao ovladati na kraju srednje škole:\n- da se zna snaći na novom operativnom sustavu u kome do sada nije radio ili u novoj verziji sustava, instalirati i pokretati programe i upravljati datotekama,\n- da zna upravljati programima kao što su Word i Excel,\n- da samostalno na svakom računalu zna napraviti i pokrenuti vlastite programe (Python),\n- da razumije koncepte pronalaženja podataka na internetu i ocjene njihove pouzdanosti,\n- da razumije problematike vezane uz računalne mreže, kao način funkcioniranja, sigurnosti, izmjene podataka, autorskih prava.\n\n Ovi ishodi učenja na prvi pogled možda izgledaju suviše zahtjevno. No anketa u osnovnoj školi bi vjerojatno pokazala da o tome neki osnovnoškolci već poprilično znaju bez ikakve pomoći dobivene u okviru nastave, pa bi ih se kroz nastavu trebalo samo usmjeriti u onome što često savladavaju sami i kada im nastavnici u tome ne pomažu.\n Današnjoj djeci treba razviti osnovne vještine rada na računalu koje će moći primjenjivati u raznim poslovima kao što je rad s osnovnim alatima za izradu dokumenata, proračunskih tablica, baza podataka, izradom web stranica, upravljanjem informacijama, multimedijom, ali i usmjeravanju učenika za razvijanje logičkog i apstraktnog načina razmišljanja za izradu svojih programa i rješenja vezana uz konkretne zadatke s kojima će se susretati tokom svojeg života i za osposobljavanje za prihvaćanje rastućih promjena u informatičkim tehnologijama i načinima korištenja. Prijedlog je da bi učenici na kraju srednje škole minimalno trebali baratati sa znanjem osnovne razine ECDL-a (European Computer Driving Licence), a maksimalno sa razinom eksperta ECDL-a, ovisno o odabranom srednjoškolskom usmjerenju te primjene tih stečenih znanja u učenju drugih predmeta.\n Također, uvođenjem dodatnih izbornih predmeta ili unutar postojećih predmeta ili u okviru radionica, ovisno o kojem tipu srednje škole se radi, potrebno je uvesti programiranje kako bi učenicima osigurali preduvjete za razvoj novih alata primjenjivih u razvojima novih tehnologija, gospodarskih sustava, znanosti, medicini itd.\n Kao što je istaknuto, vrlo je važna informatika u predškolskoj dobi. Treba kod djece početi razvijati kritičko razmišljanje, logiku i kreativnost od što ranije dobi. Osnovni pojmovi informatičkih metoda već se mogu usvojiti kod uzrasta djece predškolske dobi na zabavan način i bez korištenja računala. S upoznavanjem novih koncepata i vještina, ujedno se moraju ponavljati i prethodno usvojene. Osnovne teme mogle bi se obrađivati jednom tjedno u trajanju od 25 – 45 minuta. Unutar obrade tih tema bi se također trebalo integrirati i druga područja kao što su jezik i matematika.\n Kod obrazovanja djece predškolske dobi, učenici bi trebali na razini prilagođenoj uzrastu usvojiti jednostavne informatičke vještine preko razvoja kritičkog razmišljanja, kreativnosti, suradnje, komunikacije, upornosti i rješavanja jednostavnih zadanih problema. Kao prvi dio takvog obrazovanja u računalnim znanostima (4-6 godina), djeca bi mogla usvojiti pojmove kao sekvenca, petlje i događaji, grupni rad, rješavanje problema. U drugom dijelu obrazovanja (6+ godina) mogu se na jednostavni način početi razvijati pojmovi uvjeta, algoritama, binarni kod, pronalaženje pogrešaka unutar algoritama. Treći dio programa obrazovanja (6+) bavio bi se na jednostavan način s konceptima rastavljanja problema na manje dijelove, funkcijama, ugniježđenim petljama i uvjetima. Nakon toga djeca bi mogla početi stvarati svoje prve programe-igrice.\n Jedan takav primjer je usvajanje koncepta algoritma (putem pripremljenih jednostavnih tablica crteža i strelica za grupni i zajednički rad) kao niza koraka potrebnih da se izvrši određeni zadatak (na primjer, kako neki crtani lik iz određenog polja na tablici može doći do voća koje se nalazi u nekom drugom udaljenom polju tablice pomoću postavljanja strelica) pri čemu su ciljevi informatičkih znanja koji se žele postići:\n- korištenje modela i simulacija za opis složenijih sustava i problema,\n- doprinos rada u grupama,\n- razumijevanje i korištenje tehnoloških sustava,\n- stvaranje niza instrukcija za obavljanje jednostavnog zadatka,\n- razumijevanje osnovnih koraka u rješavanju jednostavnih problema putem igre, pomoću algoritama bez korištenja računala,\n- opisati i analizirati niz instrukcija.\n\nPovezivanje s drugim predmetima i njihovim ishodima npr. matematikom vidi se u:\n- uočavanju problema i pokušaju rješavanja istog,\n- razvoju apstraktnog razmišljanja,\n- težiti preciznosti,\n- tražiti i stvoriti strukturu algoritma,\n- pomicanje objekata u prostoru i određivanje njihove relativne pozicije (iznad, ispod, pored) ili u jezičnim ishodima,\n- komunikacija unutar grupe i s odraslima,\n- potvrda razumijevanja dobivenih informacija,\n- dodavanja crteža za opis,\n- korištenjem novo usvojenih izraza i fraza,\n- postavljanje i odgovaranje na pitanja,\n- opis ključnih ideja.\n\n Nedvojbeno reforma školstva treba krenuti od edukacije nastavnika. To je jedini uspješan put u svim predmetima, a osobito u informatici. No problem je i to što se u sveučilišnoj nastavi educira po djelomično zastarjelim konceptima, čime se obrazuju nastavnici koji često nisu sposobni implementirati suvremene informatičke tehnologije u nastavu.\n Pri izradi kurikula treba proučiti kurikule i način izvedbe nastave informatike u razvijenim zemljama, kao npr.\nhttps://code.org/educate/curriculum\nhttp://www.udir.no/Stottemeny/English/Curriculum\n-in-English/\nhttp://www.udir.no/Stottemeny/English/Curriculum\n-in-English/Curricula-in-English/\nhttp://www.udir.no/Stottemeny/English/Curriculum\n-in-English/Upper-secondary-education-/\n Ono što je sigurno, i postoji dobro razrađeno npr. u nastavnom procesu u Švedskoj i Norveškoj (a kod nas u manjoj mjeri), je projektni tip nastave gdje učenici samostalno ili u grupama izvode projekte kroz koje učenici samostalno ili u grupama radom steknu potrebna trajna znanja (a ne „štreberska” i enciklopedijska) i razvijaju sposobnost snalaženja u realnom informatičkom okružju. No takav oblik nastave je vrlo zahtjevan za nastavnike, i bez kvalitetne dodatne edukacije nastavnika njegovo uspješno uvođenje nije moguće.","Primljeno na znanje","Zahvaljujemo na vašem doprinosu javnoj raspravi. \nU dostavljenom tekstu nije moguće iščitati poveznice s predloženim kurikulumom Tehničkog i informatičkog područja. Komentari se u osnovi odnose na sadašnji nastavni plan i program."]
[3,"Vladimir Paar","PRIJEDLOG KURIKULUMA TEHNIČKOG I INFORMATIČKOG PODRUČJA","Prof. dr. sc. Davor Petrinović i prof. dr. sc. Mislav Grgić\nSveučilište u Zagrebu Fakultet elektrotehnike i računarstva\ndavor.petrinovic@fer.hr\n\n\nRECENZIJA DOKUMENTA\n\"NACIONALNI KURIKULUM NASTAVNOGA PREDMETA\nTEHNIČKA KULTURA – PRIJEDLOG\"\n(http://mzos.hr/datoteke/14-Predmetni_kurikulum-\nTehnicka_kultura.pdf)\n\n\nPredloženi program, u obliku u kojem je sastavljen, sveobuhvatan je, ali već na prvi pogled je vidljivo da obuhvaća previše sadržaja i svemu daje jednaku pažnju. On je sastavljen kao da srednja škola uopće ne postoji - kao da učenici završenih osmih razreda osnove škole odmah upisuju fakultete. Uvođenjem obvezne srednje škole osnovna škola više nema ni zadaću pripreme osobe za radno mjesto, jer će svi i tako morati nastaviti srednjoškolsko obrazovanje u trajanju od tri ili četiri godine. Predmet Tehnička kultura ima jako važnu ulogu u kontekstu jačanja područja STEM (Science, Technology, Engineering and Mathematics), zajedno s predmetima kao što su matematika, fizika, biologija, kemija i informatika. Predmet stoga mora biti koncipiran da privuče osnovnoškolca i da u njemu izgradi interes za tehniku, tehnologiju i znanost. Pored predmeta matematike, fizike i prirodoslovlja, predmet Tehnička kultura treba dati praktičnu poveznicu svega što se uči na ranije navedenim predmetima.\n\nNajbolje napisan dio cijelog dokumenta je ovaj odlomak koji izvrsno opisuje kako bi predmet Tehnička kultura trebao biti izgrađen:\n\nUčenje i poučavanje usmjereno je na kreativnost učenika, samostalno istraživanje, prikupljanje podataka i povezivanje sadržaja. Iskustva učenja temelje se na kontekstualnome pristupu i praktičnome radu. Učenik u susretu s tehničkim tvorevinama stječe, razvija i primjenjuje znanja, vještine i stavove, samostalnost i odgovornost, koristeći se postavkama „samoostvarujuće nastave“ prema načelu „sustavno istraži“, „kritički promisli“, „stvaralački primijeni“ te “analiziraj i vrednuj”. Učenje i poučavanje treba omogućiti stjecanje radnih kompetencija pa se temelji na praktičnome radu, otkrivanju, igri i iskustvenome učenju. Učenici crtaju, obrađuju materijal, sastavljaju, pišu izvješće i izvode zaključke prema rezultatima ispitivanja ili samoga rada. Uvjeti poučavanja predmeta usmjereni su na metodičku raznovrsnost svih raspoloživih metodičkih sustava i metoda koje će osigurati najučinkovitiju i najpotpuniju pouku.\n\nMeđutim, s ovako opsežnim programom nije realno da će ishodi poput „sustavno istraži“, „kritički promisli“, „stvaralački primijeni“ te “analiziraj i vrednuj” biti ostvareni, nego će i dalje težište ostati na nabrajanju, prepoznavanju i navođenju te eventualno objašnjavanju. Posebno je problematična domena C: Tehnika i kvaliteta života, jer ona koliko god bila važna u cijelom kontekstu, ona je ipak dosadna i suhoparna. Đacima bi ona morala biti gotovo nevidljiva u izlaganju, tj. morala bi biti izložena kao isprepleteni dio domene A i B. Ako se puna trećina pažnje posveti ovoj domeni, premalo vremena ostaje za kreativni dio. Ova opaska ne odnosi se na sve ishode domene C, jer su neki iznimno značajni kao npr. C5.1 i C5.2, neki ishodi iz skupine C7.1 (objašnjava postupke sigurne i pravilne uporabe tehničkih tvorevina u kućanstvu, opisuje postupke osnovnoga održavanja tehničkih tvorevina u kućanstvu, navodi protupožarnu opremu stambenoga objekta, opisuje potrebne radnje u slučaju nekontroliranoga istjecanja vode ili plina, požara i drugih nepogoda, objašnjava postupke pravilne uporabe tehničke tvorevine s ciljem zadovoljavanja zdravstvenih uvjeta u objektu).\n\nDomena A također bi vrlo lako mogla uzrokovati gubitak svake želje za tehnikom ako se već u petom razredu učenicima pristupi s ishodima poput A5.1 i A5.2 bez objašnjavanja zbog čega tako detaljno uče tehničko crtanje. Npr. nešto što sigurno nije primjereno je \"razlikuje dijelove tehničke dokumentacije: radni list, operacijski list, popis materijala i alata, sastavni crtež, radionički crtež, sastavnica, pozicije\". Izvrsno bi bilo kada bi učenici te dobi mogli radeći u grupi sastaviti jednostavni element pokućstva prema montažnom nacrtu. Također bi bilo važno da razlikuju elemente koje svakodnevno koriste u kućanstvu (zašto ne mogu zabiti čavao u betonski zid, čemu služi tipla, koja je razlika šarafa i matice, zašto moraju ugasiti struju u stanu prije bušenja zida, zašto je potrebno provjetravati sobu kako bi smanjili vlažnost zraka, zašto nije uputno otvarati baterijski članak ili zašto je zabranjeno gurati metalne predmete u utičnicu).\n\nNedostatak današnjeg programa i u osnovnim i u srednjim školama jest preveliko inzistiranje na velikom broju činjenica, a gotovo ništa o tome zašto se sve to uopće uči i što se danas od svega toga zapravo koristi. Takav koncept upravo je suprotan od modela obrazovanja u SAD gdje se inzistira na relativno malom i površnom pregledu cijele tematike, ali je nakon toga veliki dio satnice posvećen projektno orijentiranoj nastavi, prema kojoj će svaki đak ili skupina đaka dobiti jedan odabrani projekt koji će obraditi vrlo detaljno, kako bi se kroz samostalni i vođeni rad pokrilo sve ključne ishode: „sustavno istraži“, „kritički promisli“, „stvaralački primijeni“ te “analizira i vrednuje”. Važna komponenta edukacije je i vršnjačka usporedba gdje bi đaci mogli radeći na istom zadatku prezentirati, usporediti, raspraviti i ocijeniti pristupe u nalaženju rješenja. Takvo nešto nije moguće uz ovako opsežan program, koji bi svakako trebalo rasteretiti od nepotrebnih činjenica kako bi više vremena preostalo za kreativnost. Ono što su nekada bile školske i izvanškolske aktivnosti vezane u predmet Tehnička kultura, poput avio-modelarstva, klubova raketaša, radio-klubova, klubova mladih tehničara, graditeljskih setova Mehanotehnika Izola i slično, i dalje bi trebalo imati svoje mjesto, ali u modernijem kontekstu kao što su daljinski upravljane bespilotne letjelice, Arduino razvojni setovi, Lego MindStorm setovi, robotičarski klubovi, digitalna fotografija, astronomija, astrofotografija i sl.","Primljeno na znanje","Zahvaljujemo na vašem doprinosu javnoj raspravi. \nDostavljeni nadasve zanimljivi komentari odnose se na predmet Tehnička kultura, a ne na kurikulum Tehničkog i informatičkog područja."]
[4,"Vladimir Paar","PRIJEDLOG KURIKULUMA TEHNIČKOG I INFORMATIČKOG PODRUČJA","HAZU 2016 kurikul recenzija FAIST\n\n\nTomislav Faist, učitelj tehničke kulture\n\nPrijedlozi za 'Okvir nacionalnog krikuluma'\n\nPredlažem da dokument ONK bude jezgrovitiji i jasniji u sebi kao i u odnosu na ostale dokumente. Na primjer - sam je naslov: 'Okvir nacionalnog kurikuluma' u jednini, da bi već slijedeći dokument - \"Nacionalni kurikulumi\" – najavio da 'nacionalni kurikulum' nije jedan - nego da ih ima više? Zatim:\n\n1. ciljevi-očekivanja-ishodi: tri su riječi koje se isprepliću i to često bez jasne razlike njihovih značenja, pa i u izmiješanim značenjima. Nekada su postojali:\n'odgojno-obrazovni ciljevi' i 'rezultati odgojno-obrazovnog procesa'.\n\nNo, novi dokument (ONK) govori:\na) \"...kako bi se postavljeni ciljevi, očekivanja i ishodi ostvarili.\" - čime najavljuje dvije različite kategorije postignuća kojima se teži - 'ciljeve' i 'očekivanja'? Zbog čega dvije?\n\nb) Ciljevi i očekivanja se mogu ostvariti (ili ne); ali ako je ishod već ostvareni rezultat nekih prethodnih napora, što bi značilo \"ostvariti ishode\"?\n\nc) \"...vrednovanje ostvarenosti ciljeva, očekivanja i ishoda...\" - što će se od navedenoga vrednovati; i u čemu će biti razlika između vrednovanja ciljeva i vrednovanja očekivanja?\n\nd) \"...dokumenti jasno ukazuju na odgojno-obrazovna očekivanja i ishode koja postavljamo pred djecu i mlade osobe.\" \nPostavljati možemo očekivanja (i ciljeve), ali ishodi su rezultat rada, vježbe, nastojana, - oni nisu nešto što se 'postavlja pred'.\n\ne) Ni ova formulacija: \"Nacionalnim dokumentima područja kurikuluma određuju se svrha, ciljevi, struktura i odgojno-obrazovna očekivanja povezana s učenjem i poučavanjem u širim odgojno-obrazovnim područjima.\" - ne pojašnjava po čemu se 'ciljevi' razlikuju od 'odgojno-obrazovnih očekivanja' (iako će kasniji dokumenti reći: 'kao što je objašnjeno u ONK-u'!). Također se ne razjašnjava pitanje jednine-množine: radi li se o 'područjima (jednog) kurikuluma' ili o 'kurikulumima' (raznih) područja?\n\nf) \"Odgojno-obrazovna očekivanja u dokumentima područja kurikuluma određena su na kraju pojedinih odgojno-obrazovnih ciklusa.\"\nNe bi li bilo prikladnije da su na kraju određeni ishodi, a očekivanja (i ciljevi?) na početku?\n\nČitanjem ostalih dokumenata početna se konfuzija oko ciljeva-očekivanja-ishoda ne razjašnjava, štoviše, iz teksta: ...\"jasno postavljena očekivanja (odgojno-obrazovni ishodi)\" – proizlazi da se očekivanja izjednačuju sa ishodima!?\n\nRiječ 'očekivanja' koristi se i za očekivanja učenika, kao i za očekivanja roditelja,  učitelja, i širje zajednice; dok se povremeno koristi i višeznačno, često i bez jasnih naznaka o čijim se očekivanjima radi. Izgleda da bi se 'očekivanja' načelno  trebala odnositi na tkzv. cikluse, no u dokumentima se govori i o \"očekivanjima pojedinih područja\", i o \"ostvarivanjima očekivanja\" (da li su to možda ishodi?), a ponegdje ta riječ kao da poprima i značenje zahtijeva.\n\nIako se čitava reforma načelno zalaže za 'učenika kao subjekta odgojno-obrazovnog procesa' – ipak se 'očekivanja' najviše koriste u složenici 'odgojno-obrazovna očekivanja' – u kojima subjekt ostaje zagonetan.\n\n\nOvakva uporaba trijade ciljevi-očekivanja-ishodi  unosi nejasnoće u razlikovanje namjere, procesa i rezultata; u razlikovanje početka i kraja; u razlikovanje sadašnjosti i budućnosti - dakle u osnovne odrednice svakog, pa i odgojno-obrazovnog procesa; a početna se pomutnja stvorena tom trijadom u narednim dokumentima multiplicira.\n\ng) I neke konstrukcije iz ostalih dokumenata:\n* \"usvojenost odgojno-obrazovnih ishoda\";\n* \"da bi se roditeljima dala jasno iskazana očekivanja\"; \n* \"Odgojno-obrazovni ciljevi učenja....predstavljaju opća, najšire određena očekivanja...\";\n* \"razlikovni kurikulum\";\n* \"ostatak vremena može se ispuniti obogaćenim ishodima\"; \n....i njima slične, \notvaraju pred čitateljem dilemu:\n\"Uvodi li se ovim dokumentima i komunikacija na kupuripikupulumpumskompskom kao službena i obavezna?\"\n\n2. međupredmetna područja: dokument ih definira čak sedam. \nDosadašnja dva (ZO i GO) u praksi su pokazala da je međupredmetnost vrlo bliska bespredmetnosti.\n\n3. kurikulum:\nDa li su ekspertna radna skupina i stručne radne skupine upoznate sa preporukama većine jezikoslovaca: 'kurikul' ?\n\n4. Pozivom na raspravu Ministarstvo se još aktivnije uključilo i u ovu reformu (treću u deset godina!), iako do sada nije izvijestilo javnost o rashodima i ishodima prethodnih dviju, niti o razlozima da se od njih odustalo?\n\nOsnovni bi dokumet reforme trebao biti jasan i jezgrovit, 'ujednačenih i određenih pojmova'  - ako već od početka ne želi stvoriti potrebu za slijedećom.\n\n\n\nPrijedlozi uz CKR-dokument o nastavnom predmetu Tehnička kultura\n\n1. Kabinetska nastava je za neke nastavne predmete - kao što je i tehnička kultura - od posebnog značenja. CKR-dokument ne spominje da dio škola u RH nema ispunjen taj uvjet. Tek navodi da „školski sustav i škole kao institucije osiguravaju primjerene prostorne i materijalne uvjete”; i\nda su „...potrebni materijalni resursi koji uključuju opremljenu tehničku radionicu.”\n Državni pedagoški standard Osnovnoškolskog sustava odgoja i obrazovanja (Hrvatski sabor na sjednici 16. svibnja 2008.) je neusporedivo konkretniji: \nČlanak 22., točka 1.2.4. Radno-tehničko područje:\n- učionica za tehničku kulturu – radionica,\n- kabinet,\n- spremište.\nČlankom 23. određuje se i površina specijaliziranih učionica na 84m2.\n\n Razlika se pojavljuje i u definiranju izvora sredstava. Državni pedagoški standard, članak 47.:\n„Sredstva za provedbu ovoga Standarda osiguravaju se iz državnog proračuna, proračuna osnivača, proračuna lokalnih zajednica te donatora.”\nCKR-dokument: „...školski sustav i škole kao institucije osiguravaju primjerene prostorne i materijalne uvjete.”. \n\n I definicija roka je drugačija. Državni pedagoški standard:\n- Standard će se provoditi postupno;\n- Mjerila za prostor i opremu u osnovnoj školi (članci od 21. do 26.) - koeficijent 4 – do 1. siječnja 2023;\n- Krajnji je rok za usklađivanje sustava osnovnog školstva s ovim Standardom 2022. godine;\ndočim CKR-dokument koristi neodređeni svevremenski prezent: „školski sustav i škole kao institucije osiguravaju primjerene prostorne i materijalne uvjete”\n\nIz navedenoga nije moguće zaključiti da CKR-dokument po pitanju kabinetske nastave nudi bolja rješenja od postojećeg Državnog standarda ili da ide za tim da bi se skratio zadani rok (2022.godina).\nNejasna je i opća pozicija CKR-dokumenta spram Državnog pedagoškog standarda.\n\n2. Satnica:\nDokument konstatira da je satnica 35 sati i „preporučuje nužno povećanje”. Takva forumlacija nije dovoljna. Dokument bi trebao snažnije istaknuti potrebu za minimalnom satnicom od 1,5 sati tjedno i to potkrijepiti svim već poznatim argumentima. U članaku 27. Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi stoji da nastavni plan i program osnovne škole donosi Ministar - za izmjenu satnice dovoljna je dakle (i nužna) odluka Ministra.\n\n3. Nastava u jednoj smjeni:\nDa bi se mogle ostvariti dobre ideje o „...dopunskim i izbornim programima, ... projektima, ... o doživljaju užitka stvaranja i zadovoljstva svojim radom - čime se razvija samostalnost i odgovornost učenika, samopoštovanje, socijalne vještine, koje uključuju i uvažavanje drugih” - potrebni su i dodatno vrijeme i prostor – a oni se mogu osigurati organiziranjem nastave u jednoj smjeni – sa dopunskim sadržajima, istraživanjima i projektima u poslijepodnevnim satima. Državni pedagoški standard planira jednosmjensku nastavu u svim školama do 2022.\nNitko ne može očekivati da dijete koje prati nastavu u pet ili šest sati poslijepodne bude pažljivo kao i ono koje prati nastavu u 9 ili 10 sati prije podne – iz čega proističe i pitanje pravednosti ocjenjivanja – u usporedbi s kojim je rasprava o brojčanim ili opisnim ocjenama – sekundarna. Kada bi se CKR-dokument zalagao za skraćenje roka ostvarenja jednosmjenske nastave u svim školama, potaknuo bi na razmišljanje o bržem ostvarenju jedankih obrazovnih šansi.\n\n\n4. Nedefiniranost opreme:\nPod točkom „Materijali i izvori” CKR-dokument iznosi: „...potrebni su materijalni resursi koji uključuju opremljenu tehničku radionicu.” Zatim nabraja dvadesetak resursa ali nigdje se konkretno ne definira što zaista treba biti osigurano. Formulacija je općenita: „Poželjno je da radionica bude opremljena priborom, alatima i strojevima....”. Ne bi li dokument koji želi cjelovito reformirati nastavu na bolje trebao jasno izraziti potrebu za makar i minimalnom opremom i potrebnim prostorom za tu opremu, a onda eventualno dodati i poželjne resurse? Možda je takav neodređeni način izražavanja rezultat nejasnog odnosa CKR-dokumenta prema važećim zakonima, propisima i postojećem stanju. Dokument započinje s nekim idejama ali ih jasno ne formulira. Još jedan primjer je i navođenje 'udžbenika i radnih materijala' - kao izvora znanja - ali bez objašnjenja  da li se misli na udžbenike i radne materijale po HNOS-u (sa postojećim kutijama), ili na neke druge/nove/reformirane?\n\n5. Izborna nastava:\nCKR-dokumet ne spominje ključni problem izborne nastave koja je zakonski dobro regulirana sa moguća dva sata tjedno - ali uz potrebni pristanak nadležnoga tijela koji se u pravilu dobiva samo za već postojeće sate izborne nastave. Šteta da se Dokument ne zalaže za rješenje tog problema.\nOsim toga, ako se predlaže proširenje izborne nastave za niže razrede uvođenjem informatike, koji su razlozi da se kao izborne mogućnosti ne navode i druge aktivnosti i nastavni predmeti koji su nižim razredima primjereni – a po mnogim pedagozima i svrsishodniji?\n\n6. Pravilnik o reformama školstva:\nVeć se niz godina radi na reformama školskog sustava, no od uvođenja praktičnih radova - čime je HNOS znatno unaprijedio i obogatio nastavu tehničke kulture - znatnijih poboljšanja nema. Uz to se neki elementi prenose iz dokumenata jedne reforme u dokumente druge, a kao da se gubi iz vida prioritet koji je propisan i Zakonom o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi (članak 4.): „jednakost obrazovnih šansi za sve učenike prema njihovim sposobnostima”. \nPravilnikom o reformama regulirali bi se prioriteti, odnos prijedloga reformi sa postojećim zakonima, propisima i standardima, kao i druga nedefinirana pitanja.\n\nPrijedlog zaključka:\nUčenicima zakon daje pravo na „jednakost obrazovnih šansi” – koje još uvijek nije ostvareno, a trebalo bi imati prioritet. Omogućimo im to pravo – realizacijom Državnog pedagoškog standarda – ako je ikako moguće i prije zadanih rokova. Podsjetimo Ministra na sve argumente o potrebi vraćanja satnice Tehničke kulture na minimalnih 1,5 sati tjedno, te apelirajmo da riješi nejasnoće oko izborne nastave. Donesimo pravilnik o reformama, pa uz ispunjene preduvjete s reformama još uspješnije nastavimo.","Primljeno na znanje","Zahvaljujemo na vašem doprinosu javnoj raspravi. \nDostavljeni komentari odnose se na predmet Tehnička kultura, a ne na kurikulum Tehničkog i informatičkog područja."]
[5,"Vladimir Paar","PRIJEDLOG KURIKULUMA TEHNIČKOG I INFORMATIČKOG PODRUČJA",{"$cut":{"chars":32760,"head":"Prof.emer.Dr.sc. IGOR ČATIĆ\nFakultet strojarstva i brodogradnje\nSveučilišteu Zagrebu\nigor.catic@fsb.hr\nMr. Sc. PETAR MARIJA RADELJ\npemarade@gmail.com\n(20. lipnja 2016.)\n\n\nRecenzija nacrta uputnika Tehničke kulture\n\nI. Uvod\n1. Cjelovita kurikulna reforma do sada je iznjedrila 64 isprave:\n· tri metodološka priručnika (objavljena i neraspravljena),\n· 52 objavljena uputnična prijedloga (objavljeni, bili na stručnoj raspravi, ali njezini rezultati još se čekaju za većinu stručnih rasprava) i\n· devet uputnika nacionalnih manjina koji još nisu objavljeni, iako su prema Opisu poslova i zadaća njihovih stručnih radnih skupina trebali biti napisani do 29. veljače i spremni za raspravu 31. ožujka 2016.\n2. Tri puta „u ništa“. Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa 30. svibnja 2016. bilo je najavilo da se 31. svibnja otvara javna rasprava (savjetovanje sa zainteresiranom javnošću) o svim kurikulnim prijedlozima (od tri metodološka priručnika i 61 uputničnoga nacrta, provedeno je prikupljanje očitovanja zainteresirane javnosti samo o jednom, Okviru nacionalnoga kurikula). No, već je u toj najavi istaknuto da radne skupine Ministarstvu nisu dostavile inačicu prijedloga u Wordu, što je pretpostavka objavi na portalu e-Savjetovanja. Podsjetili su i da je prema aktu Ekspertne radne skupine od 17. ožujka 2016. (str. 10) javna rasprava o 51 prijedlogu trebala početi 10. svibnja i završiti 10. lipnja 2016. (O tri metodološka priručnika i o devet uputnika nacionalnih manjina stručna rasprava nije ni održana.)\nMinistarstvo obrazovanja ponovo je 15. lipnja 2016. najavilo otvaranje javnih rasprava o svim preostalim uputničnim prijedlozima i to 16. lipnja 2016., ali toga je dana u 16.55 otvoreno savjetovanje samo o jednom jedinom prijedlogu, dvanaestom po redu od njih 64, Prijedlogu Nacionalnoga kurikula za umjetničko obrazovanje. Javna rasprava o preostala 62 prijedloga nije otvorena ni na treći najavljeni nadnevak.\n2.1. Takav način rada je neprihvatljiv, neozbiljan i protuzakonit. Sukladno članku 11. stavcima 5. i 6. Zakona o pravu na pristup informacijama (Narodne novine, br. 25/13 i 85/15) svaki je donositelj propisa dužan donijeti, na svojoj internetskoj stranici objaviti godišnji Plan savjetovanja s javnošću, redovito ga ažurirati i pridržavati ga se. Sama najava o nadnevku otvaranja javne rasprave ne tvori plan savjetovanja, jer on mora sadržavati naziv budućega propisa, očekivano vrijeme njegova donošenja, vrijeme provedbe internetskoga savjetovanja i objave izvješća o provedenoj raspravi s odgovorima i razlozima neprihvaćanja pojedinih primjedaba i prijedloga.\n3. Dana 31. svibnja 2016. Ministarstvo je utvrdilo i objavilo da zadanim standardima za objavu na portalu e-Savjetovanje, od svih prispjelih uradaka stručnih radnih skupina, odgovara jedino Prijedlog uputnika nastavnoga predmeta Tehničke kulture te ga je objavilo na svojim stranicama, kao i Odgovore Stručne radne skupine na očitovanja pristigla u stručnu raspravu. Treba napomenuti da očitovanja o tom nastavnom predmetu u stručnu raspravu nisu pristigla ni od jednoga tehničkoga fakulteta, ni od Hrvatskoga inženjerskoga saveza, ni od Akademije tehničkih znanosti Hrvatske ni od Razreda za tehničke znanosti Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti.\n3.1. Ministarstvo je i to formalno pogrješno utvrdilo jer Zakon o pravu na pristup informacijama određuje da se ne raspravlja o prijedlogu, nego o nacrtu. Članak 10. stavak 1. točka 3.: „Tijela javne vlasti obvezna su na internetskim stranicama na lako pretraživ način i u strojno čitljivom obliku objavljivati nacrte… propisa…“. Članak 11. stavak 2.: „Savjetovanje s javnošću tijela državne uprave provode… objavom nacrta propisa… s obrazloženjem razloga i ciljeva koji se žele postići donošenjem propisa… te pozivom javnosti da dostavi svoje prijedloge i mišljenja“. Članak 11. stavak 4.: „…Izvješće o savjetovanju s javnošću nositelj izrade nacrta obvezno dostavlja tijelu koje usvaja ili donosi propis…“\n3.2. Internetsko savjetovanje o tom aktu još nije otvoreno, pa je ovaj osvrt napisan u očekivanju javne rasprave.\n4. Prijedlog uputnika Tehn"}},"Primljeno na znanje","Zahvaljujemo na vašem doprinosu javnoj raspravi.\n Dostavljeni komentari odnose se na predmet Tehnička kultura, a ne na kurikulum Tehničkog i informatičkog područja."]
[6,"Vladimir Paar","PRIJEDLOG KURIKULUMA TEHNIČKOG I INFORMATIČKOG PODRUČJA",{"$cut":{"chars":19684,"head":"Prof. emer. dr. sci. Igor Čatić\nFakultet strojarstva i brodogradnje\nigor.catic@fsb.hr \nZAGREB, 2016-03-21\n\n\nHRVATSKA TREBA CJELOVITU KURIKULNU REFORMU ZA IZAZOVE BUDUĆNOSTI\n\nPonuđena reforma nije pogodna za primjenu jer nije sagledana u cjelini. Sastoji se od 32 odvojena dijela. Bez jasne koncepcije o cjelini mogla bi se pretvoriti u veliki promašaj. Posebni problem bi bio ako to ne sagleda kao posljednja instanca HAZU. Tim više što se reforma temelji na jednoj starijoj teoriji koja se nije dokazala u praksi.\n\nMeđutim dijelovi načinjeni s motrišta praktičarskih iskustava stručnjaka koji su radili na reformi, sigurno su vrijedni i iskoristivi u potrebnoj kurikulnoj reformi. \n\nDo sada je bilo više javnih osvrta na ponuđeni tekst reforme,, koji su poduprijeli i političari. Međutim postoji niz drugačijim javnih mišljenja.\n\nU petak 10. ožujka objavio sam tekst pod nazivom: Obrazovanje nije lunapark. Primjedbe u tom tekstu i na ovom mjestu temelje se na izvornom znanstvenom radu: Obrazovanje za izazove budućnosti (Pedagogijska istraživanja, 1/2013.). Cjeloviti rad je već stavljen na raspolaganje čelništvu ZVOŠ-a.\n\nVečernji list objavio je 14. ožujka 2016. tekst: Tempiranoj je bombi izvučen osigurač. Pitanje je na koji se to dio kurikulne reforme odnosi. Tekst je u nastavku.\n\nPosebno se navode još neke primjedbe\n\nUpozorava se na dva izvrsna teksta Dubravke Salopek-Weber pod naslovima: \nMarulić: http://zg-magazin.com.hr/zbog-kurikularne-reform\ne-marulic-se-okrece-u-grobu/\nGdje je cjelina?: http://zg-magazin.com.hr/kurikularna-reforma-pol\nemiziramo-o-nevaznim-dijelovima-a-ne-o-cjelini/\nkao i na tekst:\nŠkolske torbe: http://zg-magazin.com.hr/skolske-torbe-osnovaca-\nsu-dvostruko-teze-nego-sto-preporuca-szo/.\n\nMoja je zamolba na čelništvo ZVOŠ-o da se HAZU ne izjašnjava javno o reformi, posebno dok se ne usuglasi Znanstveno vijeće za obrazovanje i školstvo i izradi svoje preporuke.\n\nS poštovanjem \nProf. emer. Igor Čatić\n \nPOSEBNE PRIMJEDBE\n\n1. Na temelju Strategije razvoja Hrvatske, treba načiniti i to dugoročnu Strategiju razvoja obrazovanja i odgoja. Strategiju mora ostvariti relativno mala skupina i to vizionara. Kao posljedicu te Strategije Hrvatska mora načiniti novi model obrazovanja temeljen, ne samo na sadašnjem stanju, već i projekciji znanja i spoznaja primjeren potrebama životnog vijeka rođenih 2015. Dosadašnje Strategije to nisu uzimale u obzir.\n2. Hrvatska treba vlastiti model obrazovanja temeljen na najboljim iskustvima drugih zemalja. Ne može se prenijeti izravno nijedan model. Pri izradbi SOO treba uzeti u obzir i činjenicu da prema službenim podatcima Hrvatska ulazi u demografski vrlo teško razdoblje.\n3. Treba javnosti objasniti zašto se stavlja u nekim zemljama, osobito u SAD naglasak na STEM (prirodna znanost, informatika, tehnika i matematika). Međutim nema uspješnog STEM-a bez SSH (društveno-humanističke znanosti).\n4. U planiraju svih aktivnosti povezanih sa školovanjem novih generacija treba imati na umu da nisu sva ljudska bića kreativna i da svi ne će nikada obavljati kreativne poslove. \n5. Obrazovanje mora biti što općenitije, za životni vijek. Prilagodna na radno mjesto mora biti ostvarena obveznim stažom i učenjem tijekom radnog vijeka.\n6. Osnovni trend razvoja u 21. stoljeću je približavanje biotehnike i tehnike (neživoga). Među ostalim poboljšavanje ljudskog bića (kemijski, električki, kiborgiziranjem) i potpuno promijenjena okolina [roboti, avatari, prividnost (VR)]. To zahtijeva jedinstveno podučavanje živih i neživih materijala. O tome postoji već niz tekstova. U utorak 15. ožujka 2016. u Europskom domu održana je tribina: Poboljšano ljudsko biće i njegovo okruženje. To je prvi javni nastup članova Znanstveno istraživačkog odbora za bioetiku, tehniku i transhumanizam koji je sastavni dio prvog humanističkog znanstvenog centra izvrsnosti, onog za integrativnu bioetiku. DijeloviTtribine predočeni su u TV-emisiji Društvena mreža na 1. programu HT-e u četvrtak 17. ožujka 2016.\n7. Mora se odrediti obvezni dio pouke koju moraju čuti svi polaznici.\n8. Predlaže se u obvezni dio školovanja uvesti arheologiju k"}},"Primljeno na znanje","Zahvaljujemo na  Vašem doprinosu javnoj raspravi o kurikularnim dokumentima no primjedbe i razmišljanja ne odnose se izravno kurikulum Tehničkog i informatičkog područja."]
[7,"Vladimir Paar","PRIJEDLOG KURIKULUMA TEHNIČKOG I INFORMATIČKOG PODRUČJA",{"$cut":{"chars":32763,"head":"Akademik Leo Budin\nZagreb, 3. travnja 2016.\n\nPredmet:  Osvrt na objavljene dokumente Cjelokupne\n kurikularne reforme i ocjena kurikuluma za predmet\n  Informatika\n     \n\nZnanstvenom vijeću za obrazovanje i školstvo\nHrvatske akademije znanosti i umjetnosti \n\n\nSukladno raspravi na  1. sjednici Znanstvenog vijeća za obrazovanje i školstvo održanoj 16. veljače 2016. godine,  kao i pisma Predsjednika Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti akademika Zvonka Kusića od 10. ožujka 2106. godine upućenog tajnicima Razreda Akademije kojim je zatražio mišljenja Razreda o objavljenim kurikularnim dokumentima i najavio održavanje rasprave o kurikularnoj reformi  na razini Akademije, slobodan sam istaknuti neke refleksije na započeti proces preobrazbe hrvatskog školstva. \n \nA) STAVOVI HRVATSKE AKADEMIJE ZNANOSTI I UMJETNOSTI KOJE TREBA OSNAŽITI I DOPUNITI\n\nHrvatska akademija znanosti i umjetnosti već dvadesetak godina sustavno upozorava na nužne promjene u hrvatskom školstvu.\nTako se u izjavi u izjavi  Važnost znanja i primjene znanja za izlazak iz krize i razvoj Hrvatske usvojenoj na sjednici Predsjedništva dana 30. studenoga 2011. nalaze sljedeći odlomci:\nPreobrazba predvisokoškolskog obrazovanja\nU preobrazbi hrvatskoga školstva Vlada Republike Hrvatske preko Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa mora težiti uspostavi obrazovnog sustava kojim se svakoj osobi treba omogućiti sljedeće:\n- da bude sposobna živjeti u suvremenom civiliziranom svijetu i aktivno sudjelovati u kulturnim zbivanjima te da bude osposobljena za prihvaćanje i sudjelovanje u izgradnji vrijednosnih sustava primjereno načelima suvremene demokracije,\n- da bude sposobna djelovati u suvremenom tehnički razvijenom svijetu u kojem se njeguje pokret održivog razvoja, što pretpostavlja stjecanje osnovnih znanja iz područja matematike, prirodnih znanosti, tehnike i informatike,\n- da bude sposobna cijeli život stjecati nova znanja i vještine i tako se trajno prilagođavati promjenljivim uvjetima života i rada.\nPri razradi novih kurikula predvisokoškolskog obrazovanja i u mjerama za njegovo oživotvorenje moraju biti primjereno zastupljena sva područja znanja te se mora osigurati da učenici nakon obveznog obrazovanja steknu ključne sposobnosti za cjeloživotno učenje i prilagodbu vrlo promjenljivu tržištu rada.\n\nKulturne spoznaje  i vještine u obaveznom obrazovanju\nTijekom obaveznog obrazovanja  učenici moraju steći spoznaje o nacionalnom i europskom kulturnom nasljeđu. Nužno je razumjeti kulturalnu i jezičnu različitost u Europi i drugim područjima svijeta, potrebu njenog očuvanja i važnost estetskih faktora u svakodnevnom životu.\nPotrebno je steći vještine koje se odnose i na uvažavanje i na izražavanje: uvažavanje i uživanje u umjetničkim djelima i izvedbama kao i na samoizražavanje kroz različite medije koristeći svoje urođene sposobnosti. Dobro razumijevanje vlastite kulture i osjećaj identiteta može biti osnova za otvoreni stav i poštivanje različitosti kulturalnog izraza.\n\nOdgoj i izgradnja  sustava vrednota\nŠkolski sustav mora djelovati odgojno i posredstvom društveno-humanističke komponente obrazovanja poticati humanističku orijentaciju, kulturu nenasilja i tolerancije. Treba jačati vrednote novog identiteta hrvatskog društva u kojem neće strah od budućnosti biti motiv odricanja od nekih prava i sloboda u ime prihvaćanja trenutne racionalnosti formalnog sustava društva.\nPosljednjih se dvadesetak godina mijenja sustav vrednota pa umjesto egalitarno-kolektivističkog modela razvija individualno-liberalni sustav koji favorizira osobni probitak, materijalni interes i korist.  Školski sustav ne može sam razviti i širiti humanističke vrednote u društvu. Mediji, obnašatelji javnih dužnosti,  poglavito političari, moraju djelovati u korist javnosti i kritički se odnositi prema vrednotama koje propagiraju i šire u javnosti.\n\nPoticanje interesa za prirodne, tehničke i biotehničke znanosti\nŠkolski sustav mora djelovati tako da potakne zanimanje učenika za studije iz polja prirodnih, biotehničkih i tehničkih znanosti. Zanimanja koja se stječu takvim studijima ključna su za razvi"}},"Primljeno na znanje","Zahvaljujemo na Vašem doprinosu raspravi.\n Primjedbe odnosno osvrt koje iznosite, a na kojima se zahvaljujemo u većoj mjeri se ne odnosi na Prijedlog kurikuluma Tehničkog i informatičkog područja, već na druge kurikulumske dokumente te ostale akte iz djelokruga rada MZO-a, no ovi prijedlozi će sigurno biti od velikog značaja u oblikovanju dokumenata koji slijede. \nIpak, ovdje možemo uočiti prijedlog da se predmet Informatika ne bi trebao u današnje doba svrstavati u Tehničko i informatičko područje tj. da se sam opseg područja na neki način drugačije odredi. Napominjemo da su područja kurikuluma kao i nazivi predmeta preuzeti iz Nacionalnog okvirnog kurikuluma kojeg je 2011. objavilo Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta kao jednog od uporišta za samu izradu ovoga prijedloga. Izrada ovog prijedloga kurikuluma ne uključuje izmjenu naziva područja ili predmeta niti način svrstavanja predmeta po područjima."]
[8,"Zavod za unapređivanje zaštite na radu","PRIJEDLOG KURIKULUMA TEHNIČKOG I INFORMATIČKOG PODRUČJA,\nA. Opis tehničkog i informatičkog područja kurikuluma","Predlažemo u poglavlju \"A. Opis tehničkog i informatičkog područja kurikuluma\" nakon odlomka \"Informatičko područje obuhvaća osnovne računalne koncepte... dodavanje odlomka: \"Bitno je učenike naučiti kako pravilno upotrebljavati računala i računalnu opremu, tj. da vode računa o ergonomiji i propisanim pravilima u smislu očuvanja zdravlja učenika. Da im se ugrade temelji kulture zaštite zdravlja i sigurnosti na radu odnosno prilikom upotrebe računala i računalne tehnologije.\"","Prihvaćen","Usvaja se i odlomak glasi: \nInformatičko područje obuhvaća osnovne računalne koncepte, digitalnu pismenost, svrsishodno, etičko i društveno odgovorno korištenje informacijskim i komunikacijskim tehnologijama, rješavanje problema i programiranje te ima zadaću kod učenika osvijestiti važnost poštivanja ergonomskih pravila pri korištenju računalne tehnologije u svrhu očuvanja osobnog zdravlja."]
[9,"Zavod za unapređivanje zaštite na radu","C. Ključne domene u organizaciji tehničkog i informatičkog područja kurikuluma,\na. tehnologija i tehnički sustavi te tvorevine","Predlažemo u poglavlju \"a. tehnologija i tehnički sustavi te tvorevine\" nakon \"kao i svijest o važnosti korištenja dokumentacijom i uvažavanja sigurnosnih uvjeta pri njihovu korištenju.\" dodavanje rečenice \"Učenike se upoznaje s ergonomijom rada na računalu odnosno upotrebom računalnih tehnologija na način da se vodi računa o zaštiti zdravlja učenika.\"","Prihvaćen","Usvojeno u prethodnom općem primjeru."]
[10,"Zavod za unapređivanje zaštite na radu","PRIJEDLOG KURIKULUMA TEHNIČKOG I INFORMATIČKOG PODRUČJA,\nD. Odgojno-obrazovna očekivanja po odgojno-obrazovnim ciklusima i ključnim domenama","Predlažemo da se u uvodnom dijelu svakog ciklusa učenike ponovno informira kako pravilno koristiti računala kako bi dugoročno zaštititili svoje zdravlje.","Primljeno na znanje","Nije potrebno višestruko ponavljanje jer se važnost zaštite zdravlja naglašava u opisu domene."]