{"text_format":"2","workbook":"xls","n_sheets":1,"sheets":["EConReport"],"not_rendered":{"charts":0,"images":0,"macros":0,"external_links":0,"defined_names":0,"comments":0,"pivot_tables":0},"unopened":[],"bounds":{"document_bytes":16777216,"sheet_cells":100000,"run_cost":"one","rows_first":2000,"rows_last":500,"rows_between":2000,"halvings":0,"cell_chars":16384,"cell_head_chars":4096},"cells_cut":3,"cells_raw":0,"read":"whole","date_system":"1900","formulas":"cached_only"}

{"sheet":"EConReport","index":0,"n_rows":13,"n_cols":6,"rows_kept":13,"cut":false,"hidden":false,"merged":[[0,0,0,5]],"flags":["formulas_cached_only"]}
["Izvješće o provedenom savjetovanju - Savjetovanje sa zainteresiranom javnošću o Prijedlogu Nacionalnog kurikuluma nastavnoga predmeta Tehnička kultura"]
[]
["Redni broj","Korisnik","Isječak","Komentar","Status odgovora\n","Odgovor"]
[1,"PETAR MARIJA RADELJ","Prijedlog nacionalnoga kurikuluma nastavnoga predmeta Tehnička kultura","1. U Prijedlogu se 17 put spominje riječ kurikulum, koja ne pripada hrvatskomu standardnomu jeziku. Predlažem da se ona zamijeni domaćom istovrijednicom uputnik, sukladno članku 36. Jedinstvenih metodološko-nomotehnička pravila (NN 74/15). Razlozi su izneseni u studiji Curriculum u hrvatskom (http://www.vjeraidjela.com/curriculum-u-hrvatsk\nom/ čiji se tekst se u wordu može preuzeti s: https://radelj.files.wordpress.com/2016/11/curri\nculum-u-hrvatskom.docx).\n2. „Ishodi“ (učenja) isključuju odgojnu sastavnicu škole, što je neprihvatljivo. Vidjeti o tom studiju Jamesa McKernana, Razlozi protiv naobrazbe temeljene na učincima, http://www.vjeraidjela.com/razlozi-protiv-naobra\nzbe-temeljene-na-ucincima/, čiji se tekst u wordu može preuzeti s https://radelj.files.wordpress.com/2016/11/james\n-mckernan-razlozi-protiv-naobrazbe-temeljene-na-\nucincima.docx\n3. Odgoj nije valjano uključen. Vidjeti o tom studije: \na) Prognani odgoj, http://www.vjeraidjela.com/prognani-odgoj/ čiji se tekst se u wordu može preuzeti s: https://radelj.files.wordpress.com/2016/11/progn\nani-odgoj.docx  \nb) Mjesto odgoja u Cjelovitoj uputničnoj reformi, http://www.vjeraidjela.com/mjesto-odgoja-u-cjelo\nvitoj-uputnicnoj-reformi/  čiji se tekst se u wordu može preuzeti s: https://radelj.files.wordpress.com/2016/11/mjest\no-odgoja-u-cjelovitoj-uputnic48dnoj-reformi.docx\nc) Rajmund Kupareo, Umjetnički odgoj, http://www.vjeraidjela.com/umjetnicki-odgoj/ čiji se tekst se u wordu može preuzeti s: https://radelj.files.wordpress.com/2016/11/rajmu\nnd-kupareo-umjetnicki-odgoj.docx","Primljeno na znanje","Zahvaljujemo na sudjelovanju i doprinosu javnoj raspravi. Prilog se ne odnosi na dokument."]
[2,"Vladimir Paar","Prijedlog nacionalnoga kurikuluma nastavnoga predmeta Tehnička kultura","1\nProf. dr. sc. Bojan Jerbić\nSveučilište u Zagrebu\nFakultet strojarstva i brodogradnje\n10000 Zagreb, Ivana Lučića 5\nE-mail: bojan.jerbic@fsb.hr\nZagreb, 9. travnja 2016.\nHrvatska akademija znanosti i umjetnosti\nZnanstveno vijeće za obrazovanje i školstvo\nTemeljem zamolbe predsjednika Znanstvenog vijeća za obrazovanje i školstvo\nHAZU od 21. ožujka 2016. godine, slobodan sam proslijediti:\nMišljenje o prijedlogu nacionalnog kurikuluma iz\ntehničkog i informatičkog područja\n1. TEHNIČKA KULTURA\nPozdravljam naziv predmeta – Tehnička kultura, jer naglašava značaj tehnike kao\nkulture (tehnika je dio kulture) te ju ispravno pozicionira kao imanentnu\nsastavnicu ljudskog društva (i civilizacije).\n1.1. TEHNIKA I TEHNOLOGIJA\nOpis predmeta iznimno je važan kao u uvod u osnovne pojmove i terminologiju.\nTu treba biti vrlo pažljiv jer svakodnevno svjedočimo proizvoljnoj upotrebi riječi\ntehnika i tehnologija, čak i u stručnim krugovima. Zato je potrebno već u ranoj\nfazi obrazovanja na ispravan način uvesti ove temeljne pojmove. Mogu se složiti\ns predloženom definicijom tehnike kao tvorevine i kao vještine 1 (može i\numjetnosti). Međutim, već u nastavku teksta uvodi se pojam tehnologija kao\nnešto usputno (”Tehnologija je blizak pojam i uključuje razvoj i postupke uporabe\nalata, strojeva, materijala, koncepata, sustava i procesa u određenim aktivnostima\nčovjeka.”). Zato se logično u nastavku teksta ta dva pojma isprepliću bez prave\nrazlike. Iako postoje brojne definicije tehnike i tehnologije, jasna je razlika:\ntehnika je područje ljudskog djelovanja, a tehnologija je znanost o tehnici2.\nTo valja jasno naglasiti i ispravno koristiti.\n1.2. SPAJANJE, SASTAVLJANJE I DIZAJNIRANJE\nNadalje navodi se: ”U postupcima ispitivanja, mjerenja, spajanja, sastavljanja,\nizravnoga djelovanja alatima na materijal, izradi tvorevine u čijem je odabiru i\ndizajniranju sudjelovao i sam učenik ...”. Opet pogrešna i nestručna upotreba\ntermina, u ovom slučaju termina spajanje i sastavljanje. Spajanje je jedna od\n1 U engleskom jeziku se za našu riječ tehnika ponekad upotrebljava riječ ”engineering”\n(I. Čatić, Uvod u tehniku, 2003.).\n2Tehnologija je sveobuhvatna znanost o isprepletenosti tehnike, gospodarstva i društva.\n(J. Beckmanna The History of Inventions, discoveries and origins, 1777.).\n2\noperacija sklapanja (montaže)3, a sastavljanje je jedna od tehnika spajanja.\nUčenik u ovom slučaju ne sudjeluje u dizajniranju već oblikovanju tvorevine.\nRiječ dizajn dolazi iz engleskog jezika gdje označava konstruiranje, oblikovanje ili\numjetničko oblikovanje. U hrvatskom jeziku termin dizajniranje isključivo se\nodnosi na umjetničko oblikovanje (uvažavajući rasprave 4 ). Iako držim da\npredmete Tehnička kultura, Likovna kultura i Likovna umjetnost treba u važnim\ndodirnim točkama prožimati, u ovom slučaju očigledno se radi o oblikovanju\ntvorevine, jednako kao i u drugim odlomcima gdje se neispravno inzistira na\nupotrebi riječi dizajniranje.\n1.3. SATNICA\nLjudska se civilizacija izravno veže uz pojavu i razvoj tehnike. Stoga se čini\nneprimjerenim isticati da živimo u vremenu kada je naše društvo isprepleteno\ntehnikom te ovisno o tehnologijama, jer je to konstanta koja nas određuje. Baš\nzato smatram da predmet Tehnička kultura treba biti zastupljen od 1. razreda,\nkada se najsnažnije oblikuje odnos prema stvaranju, i ukupno višestruko većoj\nsatnici do 8. razreda.\n1.4. ODGOJNO-OBRAZOVNI CILJEVI UČENJA\nTemeljni odgojno-obrazovni ciljevi predmeta Tehničke kulture trebali bi biti\nusmjereni na iskustvenu spoznaju prirodnih zakona (ubrzanje, tromost,\ncentrifugalna sila, poluge, koloturnici, uzgon, aero i hidrodinamički zakoni,\nelektricitet itd.) kroz pretvorbu, preoblikovanje i obradu materijala (uključujući\nvrste i značajke materijala). Tehnika, odnosno inženjerstvo, bavi se oblikovanjem\ni proizvodnjom materijalnog svijeta. Glavna značajka materijalnog svijeta je\ngeometrija iz koje proizlazi funkcionalnost, te uporabne i ostale fizikalne\nznačajke. Stoga odgojno-obrazovni ciljevi predmeta Tehničke kulture moraju\nbiti usklađeni s predmetima Fizika i Matematika.\nSamo djelomično kurikulum ispunjava spomenute ciljeve. S druge strane\npredloženi su nepotrebni ili pak neprimjereni sadržaji.\n1.4.1. Tehničko crtanje\nPotpuno je nepotrebno opterećivati nastavu sadržajima kao što su tehničko\ncrtanje, odnosno vještine uporabe (čitanja) i izrade tehničke dokumentacije. Radi\nse o tipično stručnim inženjerskim znanjima koja su već danas zastarjela kao\noblik prijenosa podataka. Moderne informatičke tehnologije uvelike zamjenjuju\nklasične tehničke crteže (povezati s predmetom Informatika). Pri tome se ne\nmisli na prostorni zor, skiciranje tehničkih ideja i koncepcija, izrada modela i\nmaketa, mjerne jedinice itd. Spomenute su vještine iznimno važne, ali i vrlo\nslične onima koje se koriste u predmetima Likovna kultura i Likovna umjetnost,\nšto bi onda trebalo kombinirati u nastavi. Umjesto tehničke dokumentacije\nmnogo je važnije poznavanje npr. alata i elemenata strojeva/uređaja/građevina\nitd.\n3 Sklapanje (montaža) uključuje operacije rukovanja, spajanja, kontrole, podešavanja i\nposebne operacije.\n4 Feđa Vukić, Društvena istraživanja, Vol.11 No.2-3 (58-59), 2002.\n3\n1.4.2. Tehnika i društvo\nNeprimjereno je oblikovan sadržaj koji ima za cilj istraživati ulogu i utjecaje\ntehnike na razvoj društva i kvalitetu života, na prirodni okoliš̌\ni na održivost\nmaterijalnih i energetskih resursa. Promet i prometna pravila marginalno\ndoprinose prethodno istaknutim odgojno-obrazovnim ciljevima. Razmatranje\ndobrobiti i štetnih učinaka tehničkih tvorevina treba biti sastavni dio svakog\ntehničkog zadatka. To treba biti način inženjerskog promišljanja i rješavanja\nproblema i treba ga stjecati kroz konkretne probleme i nalaženje rješenja, odabir\nmaterijala itd. (bilo pri održavanju bicikla ili izradi makete broda,\nzrakoplova/jedrilice, mosta ili kuće).\n1.4.3. Povezanost s drugim predmetima\nPovezanost s drugim područjima i predmetima iskazana je na neprimjeren način.\nGlavne poveznice s fizikom, matematikom, informatikom, biologijom i kemijom\nsamo su površno navedene, ali ne i artikulirane kroz dodirne sadržaje. Pri tome\nse ne spominju veze s likovnom kulturom i umjetnošću, dok se na nejasan način\nističe veza s predmetima Hrvatski jezik, Povijest i Geografija, Vjeronauk te\nTjelesna i zdravstvena kultura.\n2. INFORMATIKA\nSmatram da je sadržaj predmeta Informatika dobro zamišljen i da sadrži sve\nrelevantne elemente područja primjereno oblikovane za predviđeni uzrast.\nTakođer, povezanost s drugim područjima dobro je strukturirana i sadržajno\ndefinirana. Štoviše, povezanost s Tehničkom kulturom na primjereniji način vidi\nodgojno-obrazovne ciljeve, npr. ”materijalizacija zamisli”5, umjesto ”tehničko\ncrtanje” itd.\nMeđutim, nedostaje naglasak na jedan važan razvojni trend koji obilježava\ninformatiku 21. st. U prošlom stoljeću informatička tehnologija je bila uglavnom\nusmjerena obradi podataka izravno za čovjeka kao korisnika ili posrednika\npodataka. Danas smo svjedoci razvoja informatičke tehnologije usmjerene prema\nstrojevima. Čovjek polako nestaje kao posrednik, a informatička tehnologija\npoprima sve više fizički (materijalni) karakter. Interakcija s računalom pomalo\nnapušta tipkovnicu, miš i zaslon, a sve se više odvija putem strojeva (robota),\nkamera, senzora sile i dodira, zvuka itd. Dakle, glavni fokus informatičke\ntehnologije premješta se s podataka na strojeve, odnosno upravljačke algoritme\n(”robot driven vs data driven”). Robotika je jedna od glavnih odrednica Četvrte\nindustrijske revolucije. Potpuno je izvjesno da će obilježiti razvoj modernog\ndruštva 21. stoljeća. Stoga ne smije biti izostavljena iz novog kurikuluma!\nRobotika je ujedno vrlo atraktivna za stjecanje novih informatičkih znanja i\nširoko prihvaćena među mladim ljudima te ju valja na odgovarajući način\nuključiti, u kombinaciji s Tehničkom kulturom, u novi kurikulum.\nPodržavam program koji prožima svih osam godina osnovnog obrazovanja, ali\nnikako kao izborni kolegij. Predmet Informatika mora biti obavezni kolegij.\n5 Iako se ovdje misli na prividnu materijalizaciju, moguće je govoriti i o pravoj\nmaterijalizaciji umotvorina uz upotrebu aditivnih tehnologija, odnosno 3D pisača.\n4\nUvodni dio kurikuluma jasno argumentira razloge, a već danas možemo govoriti\no posljedicama zanemarivanja informatičkog obrazovanja proteklih desetljeća.\n3. ZAKLJUČAK\nSmatram da novi kurikulum za Tehničku kulturu i Informatiku općenito nudi\nmnogo bolje odgojne i obrazovne modele u odnosu na postojeće. Ipak, držim da\ntreba usvojiti predložene promjene, prvenstveno u pogledu daljnjeg\nosuvremenjivanja sadržaja i uvođenja predmeta u redovnu nastavu svih osam\ngodina, imajući u vidu da osnovnoškolsko obrazovanje priprema mlade ljude za\nbudućnost u kojoj znanstveno-tehnološke mijene postaju sve brže i utjecajnije.\nPri oblikovanju sadržaja ovih predmeta nema mnogo mjesta za tradicionalizam.\nU njih treba ugraditi viziju bolje budućnosti.\nBojan Jerbić","Primljeno na znanje","Zahvaljujemo na sudjelovanju i doprinosu javnoj raspravi. Na prilog je odgovoreno u stručnoj raspravi."]
[3,"Vladimir Paar","Prijedlog nacionalnoga kurikuluma nastavnoga predmeta Tehnička kultura","Prof. dr. sc. Davor Petrinović i prof. dr. sc. Mislav Grgić\nSveučilište u Zagrebu Fakultet elektrotehnike i računarstva\ndavor.petrinovic@fer.hr\n\n\nRECENZIJA DOKUMENTA\n\"NACIONALNI KURIKULUM NASTAVNOGA PREDMETA\nTEHNIČKA KULTURA – PRIJEDLOG\"\n(http://mzos.hr/datoteke/14-Predmetni_kurikulum-\nTehnicka_kultura.pdf)\n\n\nPredloženi program, u obliku u kojem je sastavljen, sveobuhvatan je, ali već na prvi pogled je vidljivo da obuhvaća previše sadržaja i svemu daje jednaku pažnju. On je sastavljen kao da srednja škola uopće ne postoji - kao da učenici završenih osmih razreda osnove škole odmah upisuju fakultete. Uvođenjem obvezne srednje škole osnovna škola više nema ni zadaću pripreme osobe za radno mjesto, jer će svi i tako morati nastaviti srednjoškolsko obrazovanje u trajanju od tri ili četiri godine. Predmet Tehnička kultura ima jako važnu ulogu u kontekstu jačanja područja STEM (Science, Technology, Engineering and Mathematics), zajedno s predmetima kao što su matematika, fizika, biologija, kemija i informatika. Predmet stoga mora biti koncipiran da privuče osnovnoškolca i da u njemu izgradi interes za tehniku, tehnologiju i znanost. Pored predmeta matematike, fizike i prirodoslovlja, predmet Tehnička kultura treba dati praktičnu poveznicu svega što se uči na ranije navedenim predmetima.\n\nNajbolje napisan dio cijelog dokumenta je ovaj odlomak koji izvrsno opisuje kako bi predmet Tehnička kultura trebao biti izgrađen:\n\nUčenje i poučavanje usmjereno je na kreativnost učenika, samostalno istraživanje, prikupljanje podataka i povezivanje sadržaja. Iskustva učenja temelje se na kontekstualnome pristupu i praktičnome radu. Učenik u susretu s tehničkim tvorevinama stječe, razvija i primjenjuje znanja, vještine i stavove, samostalnost i odgovornost, koristeći se postavkama „samoostvarujuće nastave“ prema načelu „sustavno istraži“, „kritički promisli“, „stvaralački primijeni“ te “analiziraj i vrednuj”. Učenje i poučavanje treba omogućiti stjecanje radnih kompetencija pa se temelji na praktičnome radu, otkrivanju, igri i iskustvenome učenju. Učenici crtaju, obrađuju materijal, sastavljaju, pišu izvješće i izvode zaključke prema rezultatima ispitivanja ili samoga rada. Uvjeti poučavanja predmeta usmjereni su na metodičku raznovrsnost svih raspoloživih metodičkih sustava i metoda koje će osigurati najučinkovitiju i najpotpuniju pouku.\n\nMeđutim, s ovako opsežnim programom nije realno da će ishodi poput „sustavno istraži“, „kritički promisli“, „stvaralački primijeni“ te “analiziraj i vrednuj” biti ostvareni, nego će i dalje težište ostati na nabrajanju, prepoznavanju i navođenju te eventualno objašnjavanju. Posebno je problematična domena C: Tehnika i kvaliteta života, jer ona koliko god bila važna u cijelom kontekstu, ona je ipak dosadna i suhoparna. Đacima bi ona morala biti gotovo nevidljiva u izlaganju, tj. morala bi biti izložena kao isprepleteni dio domene A i B. Ako se puna trećina pažnje posveti ovoj domeni, premalo vremena ostaje za kreativni dio. Ova opaska ne odnosi se na sve ishode domene C, jer su neki iznimno značajni kao npr. C5.1 i C5.2, neki ishodi iz skupine C7.1 (objašnjava postupke sigurne i pravilne uporabe tehničkih tvorevina u kućanstvu, opisuje postupke osnovnoga održavanja tehničkih tvorevina u kućanstvu, navodi protupožarnu opremu stambenoga objekta, opisuje potrebne radnje u slučaju nekontroliranoga istjecanja vode ili plina, požara i drugih nepogoda, objašnjava postupke pravilne uporabe tehničke tvorevine s ciljem zadovoljavanja zdravstvenih uvjeta u objektu).\n\nDomena A također bi vrlo lako mogla uzrokovati gubitak svake želje za tehnikom ako se već u petom razredu učenicima pristupi s ishodima poput A5.1 i A5.2 bez objašnjavanja zbog čega tako detaljno uče tehničko crtanje. Npr. nešto što sigurno nije primjereno je \"razlikuje dijelove tehničke dokumentacije: radni list, operacijski list, popis materijala i alata, sastavni crtež, radionički crtež, sastavnica, pozicije\". Izvrsno bi bilo kada bi učenici te dobi mogli radeći u grupi sastaviti jednostavni element pokućstva prema montažnom nacrtu. Također bi bilo važno da razlikuju elemente koje svakodnevno koriste u kućanstvu (zašto ne mogu zabiti čavao u betonski zid, čemu služi tipla, koja je razlika šarafa i matice, zašto moraju ugasiti struju u stanu prije bušenja zida, zašto je potrebno provjetravati sobu kako bi smanjili vlažnost zraka, zašto nije uputno otvarati baterijski članak ili zašto je zabranjeno gurati metalne predmete u utičnicu).\n\nNedostatak današnjeg programa i u osnovnim i u srednjim školama jest preveliko inzistiranje na velikom broju činjenica, a gotovo ništa o tome zašto se sve to uopće uči i što se danas od svega toga zapravo koristi. Takav koncept upravo je suprotan od modela obrazovanja u SAD gdje se inzistira na relativno malom i površnom pregledu cijele tematike, ali je nakon toga veliki dio satnice posvećen projektno orijentiranoj nastavi, prema kojoj će svaki đak ili skupina đaka dobiti jedan odabrani projekt koji će obraditi vrlo detaljno, kako bi se kroz samostalni i vođeni rad pokrilo sve ključne ishode: „sustavno istraži“, „kritički promisli“, „stvaralački primijeni“ te “analizira i vrednuje”. Važna komponenta edukacije je i vršnjačka usporedba gdje bi đaci mogli radeći na istom zadatku prezentirati, usporediti, raspraviti i ocijeniti pristupe u nalaženju rješenja. Takvo nešto nije moguće uz ovako opsežan program, koji bi svakako trebalo rasteretiti od nepotrebnih činjenica kako bi više vremena preostalo za kreativnost. Ono što su nekada bile školske i izvanškolske aktivnosti vezane u predmet Tehnička kultura, poput avio-modelarstva, klubova raketaša, radio-klubova, klubova mladih tehničara, graditeljskih setova Mehanotehnika Izola i slično, i dalje bi trebalo imati svoje mjesto, ali u modernijem kontekstu kao što su daljinski upravljane bespilotne letjelice, Arduino razvojni setovi, Lego MindStorm setovi, robotičarski klubovi, digitalna fotografija, astronomija, astrofotografija i sl.","Primljeno na znanje","Zahvaljujemo na sudjelovanju i doprinosu javnoj raspravi. Na prilog je odgovoreno u stručnoj raspravi."]
[4,"Vladimir Paar","Prijedlog nacionalnoga kurikuluma nastavnoga predmeta Tehnička kultura","HAZU 2016 kurikul recenzija FAIST\n\n\nTomislav Faist, učitelj tehničke kulture\n\nPrijedlozi za 'Okvir nacionalnog krikuluma'\n\nPredlažem da dokument ONK bude jezgrovitiji i jasniji u sebi kao i u odnosu na ostale dokumente. Na primjer - sam je naslov: 'Okvir nacionalnog kurikuluma' u jednini, da bi već slijedeći dokument - \"Nacionalni kurikulumi\" – najavio da 'nacionalni kurikulum' nije jedan - nego da ih ima više? Zatim:\n\n1. ciljevi-očekivanja-ishodi: tri su riječi koje se isprepliću i to često bez jasne razlike njihovih značenja, pa i u izmiješanim značenjima. Nekada su postojali:\n'odgojno-obrazovni ciljevi' i 'rezultati odgojno-obrazovnog procesa'.\n\nNo, novi dokument (ONK) govori:\na) \"...kako bi se postavljeni ciljevi, očekivanja i ishodi ostvarili.\" - čime najavljuje dvije različite kategorije postignuća kojima se teži - 'ciljeve' i 'očekivanja'? Zbog čega dvije?\n\nb) Ciljevi i očekivanja se mogu ostvariti (ili ne); ali ako je ishod već ostvareni rezultat nekih prethodnih napora, što bi značilo \"ostvariti ishode\"?\n\nc) \"...vrednovanje ostvarenosti ciljeva, očekivanja i ishoda...\" - što će se od navedenoga vrednovati; i u čemu će biti razlika između vrednovanja ciljeva i vrednovanja očekivanja?\n\nd) \"...dokumenti jasno ukazuju na odgojno-obrazovna očekivanja i ishode koja postavljamo pred djecu i mlade osobe.\" \nPostavljati možemo očekivanja (i ciljeve), ali ishodi su rezultat rada, vježbe, nastojana, - oni nisu nešto što se 'postavlja pred'.\n\ne) Ni ova formulacija: \"Nacionalnim dokumentima područja kurikuluma određuju se svrha, ciljevi, struktura i odgojno-obrazovna očekivanja povezana s učenjem i poučavanjem u širim odgojno-obrazovnim područjima.\" - ne pojašnjava po čemu se 'ciljevi' razlikuju od 'odgojno-obrazovnih očekivanja' (iako će kasniji dokumenti reći: 'kao što je objašnjeno u ONK-u'!). Također se ne razjašnjava pitanje jednine-množine: radi li se o 'područjima (jednog) kurikuluma' ili o 'kurikulumima' (raznih) područja?\n\nf) \"Odgojno-obrazovna očekivanja u dokumentima područja kurikuluma određena su na kraju pojedinih odgojno-obrazovnih ciklusa.\"\nNe bi li bilo prikladnije da su na kraju određeni ishodi, a očekivanja (i ciljevi?) na početku?\n\nČitanjem ostalih dokumenata početna se konfuzija oko ciljeva-očekivanja-ishoda ne razjašnjava, štoviše, iz teksta: ...\"jasno postavljena očekivanja (odgojno-obrazovni ishodi)\" – proizlazi da se očekivanja izjednačuju sa ishodima!?\n\nRiječ 'očekivanja' koristi se i za očekivanja učenika, kao i za očekivanja roditelja,  učitelja, i širje zajednice; dok se povremeno koristi i višeznačno, često i bez jasnih naznaka o čijim se očekivanjima radi. Izgleda da bi se 'očekivanja' načelno  trebala odnositi na tkzv. cikluse, no u dokumentima se govori i o \"očekivanjima pojedinih područja\", i o \"ostvarivanjima očekivanja\" (da li su to možda ishodi?), a ponegdje ta riječ kao da poprima i značenje zahtijeva.\n\nIako se čitava reforma načelno zalaže za 'učenika kao subjekta odgojno-obrazovnog procesa' – ipak se 'očekivanja' najviše koriste u složenici 'odgojno-obrazovna očekivanja' – u kojima subjekt ostaje zagonetan.\n\n\nOvakva uporaba trijade ciljevi-očekivanja-ishodi  unosi nejasnoće u razlikovanje namjere, procesa i rezultata; u razlikovanje početka i kraja; u razlikovanje sadašnjosti i budućnosti - dakle u osnovne odrednice svakog, pa i odgojno-obrazovnog procesa; a početna se pomutnja stvorena tom trijadom u narednim dokumentima multiplicira.\n\ng) I neke konstrukcije iz ostalih dokumenata:\n* \"usvojenost odgojno-obrazovnih ishoda\";\n* \"da bi se roditeljima dala jasno iskazana očekivanja\"; \n* \"Odgojno-obrazovni ciljevi učenja....predstavljaju opća, najšire određena očekivanja...\";\n* \"razlikovni kurikulum\";\n* \"ostatak vremena može se ispuniti obogaćenim ishodima\"; \n....i njima slične, \notvaraju pred čitateljem dilemu:\n\"Uvodi li se ovim dokumentima i komunikacija na kupuripikupulumpumskompskom kao službena i obavezna?\"\n\n2. međupredmetna područja: dokument ih definira čak sedam. \nDosadašnja dva (ZO i GO) u praksi su pokazala da je međupredmetnost vrlo bliska bespredmetnosti.\n\n3. kurikulum:\nDa li su ekspertna radna skupina i stručne radne skupine upoznate sa preporukama većine jezikoslovaca: 'kurikul' ?\n\n4. Pozivom na raspravu Ministarstvo se još aktivnije uključilo i u ovu reformu (treću u deset godina!), iako do sada nije izvijestilo javnost o rashodima i ishodima prethodnih dviju, niti o razlozima da se od njih odustalo?\n\nOsnovni bi dokumet reforme trebao biti jasan i jezgrovit, 'ujednačenih i određenih pojmova'  - ako već od početka ne želi stvoriti potrebu za slijedećom.\n\n\n\nPrijedlozi uz CKR-dokument o nastavnom predmetu Tehnička kultura\n\n1. Kabinetska nastava je za neke nastavne predmete - kao što je i tehnička kultura - od posebnog značenja. CKR-dokument ne spominje da dio škola u RH nema ispunjen taj uvjet. Tek navodi da „školski sustav i škole kao institucije osiguravaju primjerene prostorne i materijalne uvjete”; i\nda su „...potrebni materijalni resursi koji uključuju opremljenu tehničku radionicu.”\n Državni pedagoški standard Osnovnoškolskog sustava odgoja i obrazovanja (Hrvatski sabor na sjednici 16. svibnja 2008.) je neusporedivo konkretniji: \nČlanak 22., točka 1.2.4. Radno-tehničko područje:\n- učionica za tehničku kulturu – radionica,\n- kabinet,\n- spremište.\nČlankom 23. određuje se i površina specijaliziranih učionica na 84m2.\n\n Razlika se pojavljuje i u definiranju izvora sredstava. Državni pedagoški standard, članak 47.:\n„Sredstva za provedbu ovoga Standarda osiguravaju se iz državnog proračuna, proračuna osnivača, proračuna lokalnih zajednica te donatora.”\nCKR-dokument: „...školski sustav i škole kao institucije osiguravaju primjerene prostorne i materijalne uvjete.”. \n\n I definicija roka je drugačija. Državni pedagoški standard:\n- Standard će se provoditi postupno;\n- Mjerila za prostor i opremu u osnovnoj školi (članci od 21. do 26.) - koeficijent 4 – do 1. siječnja 2023;\n- Krajnji je rok za usklađivanje sustava osnovnog školstva s ovim Standardom 2022. godine;\ndočim CKR-dokument koristi neodređeni svevremenski prezent: „školski sustav i škole kao institucije osiguravaju primjerene prostorne i materijalne uvjete”\n\nIz navedenoga nije moguće zaključiti da CKR-dokument po pitanju kabinetske nastave nudi bolja rješenja od postojećeg Državnog standarda ili da ide za tim da bi se skratio zadani rok (2022.godina).\nNejasna je i opća pozicija CKR-dokumenta spram Državnog pedagoškog standarda.\n\n2. Satnica:\nDokument konstatira da je satnica 35 sati i „preporučuje nužno povećanje”. Takva forumlacija nije dovoljna. Dokument bi trebao snažnije istaknuti potrebu za minimalnom satnicom od 1,5 sati tjedno i to potkrijepiti svim već poznatim argumentima. U članaku 27. Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi stoji da nastavni plan i program osnovne škole donosi Ministar - za izmjenu satnice dovoljna je dakle (i nužna) odluka Ministra.\n\n3. Nastava u jednoj smjeni:\nDa bi se mogle ostvariti dobre ideje o „...dopunskim i izbornim programima, ... projektima, ... o doživljaju užitka stvaranja i zadovoljstva svojim radom - čime se razvija samostalnost i odgovornost učenika, samopoštovanje, socijalne vještine, koje uključuju i uvažavanje drugih” - potrebni su i dodatno vrijeme i prostor – a oni se mogu osigurati organiziranjem nastave u jednoj smjeni – sa dopunskim sadržajima, istraživanjima i projektima u poslijepodnevnim satima. Državni pedagoški standard planira jednosmjensku nastavu u svim školama do 2022.\nNitko ne može očekivati da dijete koje prati nastavu u pet ili šest sati poslijepodne bude pažljivo kao i ono koje prati nastavu u 9 ili 10 sati prije podne – iz čega proističe i pitanje pravednosti ocjenjivanja – u usporedbi s kojim je rasprava o brojčanim ili opisnim ocjenama – sekundarna. Kada bi se CKR-dokument zalagao za skraćenje roka ostvarenja jednosmjenske nastave u svim školama, potaknuo bi na razmišljanje o bržem ostvarenju jedankih obrazovnih šansi.\n\n\n4. Nedefiniranost opreme:\nPod točkom „Materijali i izvori” CKR-dokument iznosi: „...potrebni su materijalni resursi koji uključuju opremljenu tehničku radionicu.” Zatim nabraja dvadesetak resursa ali nigdje se konkretno ne definira što zaista treba biti osigurano. Formulacija je općenita: „Poželjno je da radionica bude opremljena priborom, alatima i strojevima....”. Ne bi li dokument koji želi cjelovito reformirati nastavu na bolje trebao jasno izraziti potrebu za makar i minimalnom opremom i potrebnim prostorom za tu opremu, a onda eventualno dodati i poželjne resurse? Možda je takav neodređeni način izražavanja rezultat nejasnog odnosa CKR-dokumenta prema važećim zakonima, propisima i postojećem stanju. Dokument započinje s nekim idejama ali ih jasno ne formulira. Još jedan primjer je i navođenje 'udžbenika i radnih materijala' - kao izvora znanja - ali bez objašnjenja  da li se misli na udžbenike i radne materijale po HNOS-u (sa postojećim kutijama), ili na neke druge/nove/reformirane?\n\n5. Izborna nastava:\nCKR-dokumet ne spominje ključni problem izborne nastave koja je zakonski dobro regulirana sa moguća dva sata tjedno - ali uz potrebni pristanak nadležnoga tijela koji se u pravilu dobiva samo za već postojeće sate izborne nastave. Šteta da se Dokument ne zalaže za rješenje tog problema.\nOsim toga, ako se predlaže proširenje izborne nastave za niže razrede uvođenjem informatike, koji su razlozi da se kao izborne mogućnosti ne navode i druge aktivnosti i nastavni predmeti koji su nižim razredima primjereni – a po mnogim pedagozima i svrsishodniji?\n\n6. Pravilnik o reformama školstva:\nVeć se niz godina radi na reformama školskog sustava, no od uvođenja praktičnih radova - čime je HNOS znatno unaprijedio i obogatio nastavu tehničke kulture - znatnijih poboljšanja nema. Uz to se neki elementi prenose iz dokumenata jedne reforme u dokumente druge, a kao da se gubi iz vida prioritet koji je propisan i Zakonom o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi (članak 4.): „jednakost obrazovnih šansi za sve učenike prema njihovim sposobnostima”. \nPravilnikom o reformama regulirali bi se prioriteti, odnos prijedloga reformi sa postojećim zakonima, propisima i standardima, kao i druga nedefinirana pitanja.\n\nPrijedlog zaključka:\nUčenicima zakon daje pravo na „jednakost obrazovnih šansi” – koje još uvijek nije ostvareno, a trebalo bi imati prioritet. Omogućimo im to pravo – realizacijom Državnog pedagoškog standarda – ako je ikako moguće i prije zadanih rokova. Podsjetimo Ministra na sve argumente o potrebi vraćanja satnice Tehničke kulture na minimalnih 1,5 sati tjedno, te apelirajmo da riješi nejasnoće oko izborne nastave. Donesimo pravilnik o reformama, pa uz ispunjene preduvjete s reformama još uspješnije nastavimo.","Primljeno na znanje","Zahvaljujemo na sudjelovanju i doprinosu javnoj raspravi. Na dio priloga koji se odnosi na dokument odgovoreno je u stručnoj raspravi."]
[5,"Vladimir Paar","Prijedlog nacionalnoga kurikuluma nastavnoga predmeta Tehnička kultura",{"$cut":{"chars":32760,"head":"Prof.emer.Dr.sc. IGOR ČATIĆ\nFakultet strojarstva i brodogradnje\nSveučilišteu Zagrebu\nigor.catic@fsb.hr\nMr. Sc. PETAR MARIJA RADELJ\npemarade@gmail.com\n(20. lipnja 2016.)\n\n\nRecenzija nacrta uputnika Tehničke kulture\n\nI. Uvod\n1. Cjelovita kurikulna reforma do sada je iznjedrila 64 isprave:\n· tri metodološka priručnika (objavljena i neraspravljena),\n· 52 objavljena uputnična prijedloga (objavljeni, bili na stručnoj raspravi, ali njezini rezultati još se čekaju za većinu stručnih rasprava) i\n· devet uputnika nacionalnih manjina koji još nisu objavljeni, iako su prema Opisu poslova i zadaća njihovih stručnih radnih skupina trebali biti napisani do 29. veljače i spremni za raspravu 31. ožujka 2016.\n2. Tri puta „u ništa“. Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa 30. svibnja 2016. bilo je najavilo da se 31. svibnja otvara javna rasprava (savjetovanje sa zainteresiranom javnošću) o svim kurikulnim prijedlozima (od tri metodološka priručnika i 61 uputničnoga nacrta, provedeno je prikupljanje očitovanja zainteresirane javnosti samo o jednom, Okviru nacionalnoga kurikula). No, već je u toj najavi istaknuto da radne skupine Ministarstvu nisu dostavile inačicu prijedloga u Wordu, što je pretpostavka objavi na portalu e-Savjetovanja. Podsjetili su i da je prema aktu Ekspertne radne skupine od 17. ožujka 2016. (str. 10) javna rasprava o 51 prijedlogu trebala početi 10. svibnja i završiti 10. lipnja 2016. (O tri metodološka priručnika i o devet uputnika nacionalnih manjina stručna rasprava nije ni održana.)\nMinistarstvo obrazovanja ponovo je 15. lipnja 2016. najavilo otvaranje javnih rasprava o svim preostalim uputničnim prijedlozima i to 16. lipnja 2016., ali toga je dana u 16.55 otvoreno savjetovanje samo o jednom jedinom prijedlogu, dvanaestom po redu od njih 64, Prijedlogu Nacionalnoga kurikula za umjetničko obrazovanje. Javna rasprava o preostala 62 prijedloga nije otvorena ni na treći najavljeni nadnevak.\n2.1. Takav način rada je neprihvatljiv, neozbiljan i protuzakonit. Sukladno članku 11. stavcima 5. i 6. Zakona o pravu na pristup informacijama (Narodne novine, br. 25/13 i 85/15) svaki je donositelj propisa dužan donijeti, na svojoj internetskoj stranici objaviti godišnji Plan savjetovanja s javnošću, redovito ga ažurirati i pridržavati ga se. Sama najava o nadnevku otvaranja javne rasprave ne tvori plan savjetovanja, jer on mora sadržavati naziv budućega propisa, očekivano vrijeme njegova donošenja, vrijeme provedbe internetskoga savjetovanja i objave izvješća o provedenoj raspravi s odgovorima i razlozima neprihvaćanja pojedinih primjedaba i prijedloga.\n3. Dana 31. svibnja 2016. Ministarstvo je utvrdilo i objavilo da zadanim standardima za objavu na portalu e-Savjetovanje, od svih prispjelih uradaka stručnih radnih skupina, odgovara jedino Prijedlog uputnika nastavnoga predmeta Tehničke kulture te ga je objavilo na svojim stranicama, kao i Odgovore Stručne radne skupine na očitovanja pristigla u stručnu raspravu. Treba napomenuti da očitovanja o tom nastavnom predmetu u stručnu raspravu nisu pristigla ni od jednoga tehničkoga fakulteta, ni od Hrvatskoga inženjerskoga saveza, ni od Akademije tehničkih znanosti Hrvatske ni od Razreda za tehničke znanosti Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti.\n3.1. Ministarstvo je i to formalno pogrješno utvrdilo jer Zakon o pravu na pristup informacijama određuje da se ne raspravlja o prijedlogu, nego o nacrtu. Članak 10. stavak 1. točka 3.: „Tijela javne vlasti obvezna su na internetskim stranicama na lako pretraživ način i u strojno čitljivom obliku objavljivati nacrte… propisa…“. Članak 11. stavak 2.: „Savjetovanje s javnošću tijela državne uprave provode… objavom nacrta propisa… s obrazloženjem razloga i ciljeva koji se žele postići donošenjem propisa… te pozivom javnosti da dostavi svoje prijedloge i mišljenja“. Članak 11. stavak 4.: „…Izvješće o savjetovanju s javnošću nositelj izrade nacrta obvezno dostavlja tijelu koje usvaja ili donosi propis…“\n3.2. Internetsko savjetovanje o tom aktu još nije otvoreno, pa je ovaj osvrt napisan u očekivanju javne rasprave.\n4. Prijedlog uputnika Tehn"}},"Primljeno na znanje","Zahvaljujemo na sudjelovanju i doprinosu javnoj raspravi. Prijedlog dokumenta je izrađen prema Metodološkom priručniku za izradu predmetnih kurikuluma i Okviru nacionalnog kurikuluma dobivenih od strane Ekspertne radne skupine te usklađivan s drugim dokumentima izrađivanima u okviru Cjelovite kurikularne reforme (okviri, kurikulumi područja, kurikulumi drugih nastavnih predmeta). U radu i odabiru nazivlja korišteni su i postojeći važeći dokumenti i zakoni u Republici Hrvatskoj (Nastavni plan i program za osnovnu školu, Zakon o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi, Nacionalni kurikulum za rani i predškolski odgoj i obrazovanje, Zakon o Hrvatskom kvalifikacijskom okviru i drugi) kao i stručna literatura iz područja suvremene pedagogije, psihologije, didaktike, metodike edukacije tehnike u osnovnom/obveznom obrazovanju i nazivlje koje se u toj literaturi navodi. Dokument će proći postupak lektoriranja."]
[6,"Vladimir Paar","Prijedlog nacionalnoga kurikuluma nastavnoga predmeta Tehnička kultura",{"$cut":{"chars":19684,"head":"Prof. emer. dr. sci. Igor Čatić\nFakultet strojarstva i brodogradnje\nigor.catic@fsb.hr \nZAGREB, 2016-03-21\n\n\nHRVATSKA TREBA CJELOVITU KURIKULNU REFORMU ZA IZAZOVE BUDUĆNOSTI\n\nPonuđena reforma nije pogodna za primjenu jer nije sagledana u cjelini. Sastoji se od 32 odvojena dijela. Bez jasne koncepcije o cjelini mogla bi se pretvoriti u veliki promašaj. Posebni problem bi bio ako to ne sagleda kao posljednja instanca HAZU. Tim više što se reforma temelji na jednoj starijoj teoriji koja se nije dokazala u praksi.\n\nMeđutim dijelovi načinjeni s motrišta praktičarskih iskustava stručnjaka koji su radili na reformi, sigurno su vrijedni i iskoristivi u potrebnoj kurikulnoj reformi. \n\nDo sada je bilo više javnih osvrta na ponuđeni tekst reforme,, koji su poduprijeli i političari. Međutim postoji niz drugačijim javnih mišljenja.\n\nU petak 10. ožujka objavio sam tekst pod nazivom: Obrazovanje nije lunapark. Primjedbe u tom tekstu i na ovom mjestu temelje se na izvornom znanstvenom radu: Obrazovanje za izazove budućnosti (Pedagogijska istraživanja, 1/2013.). Cjeloviti rad je već stavljen na raspolaganje čelništvu ZVOŠ-a.\n\nVečernji list objavio je 14. ožujka 2016. tekst: Tempiranoj je bombi izvučen osigurač. Pitanje je na koji se to dio kurikulne reforme odnosi. Tekst je u nastavku.\n\nPosebno se navode još neke primjedbe\n\nUpozorava se na dva izvrsna teksta Dubravke Salopek-Weber pod naslovima: \nMarulić: http://zg-magazin.com.hr/zbog-kurikularne-reform\ne-marulic-se-okrece-u-grobu/\nGdje je cjelina?: http://zg-magazin.com.hr/kurikularna-reforma-pol\nemiziramo-o-nevaznim-dijelovima-a-ne-o-cjelini/\nkao i na tekst:\nŠkolske torbe: http://zg-magazin.com.hr/skolske-torbe-osnovaca-\nsu-dvostruko-teze-nego-sto-preporuca-szo/.\n\nMoja je zamolba na čelništvo ZVOŠ-o da se HAZU ne izjašnjava javno o reformi, posebno dok se ne usuglasi Znanstveno vijeće za obrazovanje i školstvo i izradi svoje preporuke.\n\nS poštovanjem \nProf. emer. Igor Čatić\n \nPOSEBNE PRIMJEDBE\n\n1. Na temelju Strategije razvoja Hrvatske, treba načiniti i to dugoročnu Strategiju razvoja obrazovanja i odgoja. Strategiju mora ostvariti relativno mala skupina i to vizionara. Kao posljedicu te Strategije Hrvatska mora načiniti novi model obrazovanja temeljen, ne samo na sadašnjem stanju, već i projekciji znanja i spoznaja primjeren potrebama životnog vijeka rođenih 2015. Dosadašnje Strategije to nisu uzimale u obzir.\n2. Hrvatska treba vlastiti model obrazovanja temeljen na najboljim iskustvima drugih zemalja. Ne može se prenijeti izravno nijedan model. Pri izradbi SOO treba uzeti u obzir i činjenicu da prema službenim podatcima Hrvatska ulazi u demografski vrlo teško razdoblje.\n3. Treba javnosti objasniti zašto se stavlja u nekim zemljama, osobito u SAD naglasak na STEM (prirodna znanost, informatika, tehnika i matematika). Međutim nema uspješnog STEM-a bez SSH (društveno-humanističke znanosti).\n4. U planiraju svih aktivnosti povezanih sa školovanjem novih generacija treba imati na umu da nisu sva ljudska bića kreativna i da svi ne će nikada obavljati kreativne poslove. \n5. Obrazovanje mora biti što općenitije, za životni vijek. Prilagodna na radno mjesto mora biti ostvarena obveznim stažom i učenjem tijekom radnog vijeka.\n6. Osnovni trend razvoja u 21. stoljeću je približavanje biotehnike i tehnike (neživoga). Među ostalim poboljšavanje ljudskog bića (kemijski, električki, kiborgiziranjem) i potpuno promijenjena okolina [roboti, avatari, prividnost (VR)]. To zahtijeva jedinstveno podučavanje živih i neživih materijala. O tome postoji već niz tekstova. U utorak 15. ožujka 2016. u Europskom domu održana je tribina: Poboljšano ljudsko biće i njegovo okruženje. To je prvi javni nastup članova Znanstveno istraživačkog odbora za bioetiku, tehniku i transhumanizam koji je sastavni dio prvog humanističkog znanstvenog centra izvrsnosti, onog za integrativnu bioetiku. DijeloviTtribine predočeni su u TV-emisiji Društvena mreža na 1. programu HT-e u četvrtak 17. ožujka 2016.\n7. Mora se odrediti obvezni dio pouke koju moraju čuti svi polaznici.\n8. Predlaže se u obvezni dio školovanja uvesti arheologiju k"}},"Primljeno na znanje","Zahvaljujemo na sudjelovanju i doprinosu javnoj raspravi. Na dio priloga koji se odnosi na dokument odgovoreno je u stručnoj raspravi."]
[7,"PETAR MARIJA RADELJ","Prijedlog nacionalnoga kurikuluma nastavnoga predmeta Tehnička kultura",{"$cut":{"chars":32761,"head":"Prinos javnoj raspravi o nacrtu uputnika Tehničke kulture\nSastavili Igor Čatić i Petar Marija Radelj.\nPrinos je 20. lipnja 2016. dostavljen ministru obrazovanja Predragu Šustaru. \nU očekivanju otvaranja ove javne rasprave 25. lipnja 2016. objavljen je na http://www.vjeraidjela.com/prosudba-nacrta-tehni\ncke-kulture/ s poveznicama koje ovaj program ne prihvaća.\nRaščlamba je u mnogočem ogledna i za sve ostale prijedloge Cjelovite kurikulne reforme.\n\nI. Uvod\n1. Cjelovita kurikulna reforma do sada je iznjedrila 61 ispravu:\n• tri metodološka priručnika (objavljena i neraspravljena),\n• 52 objavljena uputnična prijedloga (objavljeni, bili na stručnoj raspravi, ali neki njezini rezultati još se čekaju) i\n• šest uputnika nacionalnih manjina koji još nisu objavljeni, iako su prema Opisu poslova i zadaća njihovih stručnih radnih skupina trebali biti napisani do 29. veljače i spremni za raspravu 31. ožujka 2016.\nPedeset i dva uputnična prijedloga stavljena u javnu raspravu obuhvaćaju 3.852 stranice, a rezultati stručne rasprave 5.168 stranica (s tim da još nisu objavljeni rezultati stručne rasprave za Katolički vjeronauk); sveukupno to je 9.020 stranica. Na stručnu su raspravu polovinom ožujka 2016. bila dana 52 prijedloga ukupna opsega 3.791 stranicu, a to znači da je stručna rasprava, ovako nepotpuna, 137 % opsežnija nego njezina podloga.\nOd javnih rasprava, prikupljanje očitovanja zainteresirane javnosti završeno je samo o Prijedlogu okvira nacionalnoga kurikula. Nakon javne rasprave koja je trajala od 27. travnja do 27. svibnja 2016., dana 20. lipnja 2016. objavljeni su odgovori bivše Ekspertne radne skupine samo na dio postavljenih pitanja, prijedloga i primjedaba. O najopširnoj prosudbi, skupina na čelu s Borisom Jokićem očitovala se ovako: „Za dodatni prijedlog koji je poslao gosp. Petar Marija Radelj nismo u mogućnosti odgovoriti jer on propituje normativni okvir Strategije, Cjelovite kurikulne reforme i sustava odgoja i obrazovanja. Ovim je krovni kurikulni dokument bio predmet stručne rasprave i javnoga savjetovanja i za očekivati je njegovo prihvaćanje od strane obrazovne vlasti.“ No, poticaji i prigovori ne će nestati ignoriranjem, a bez rasprave o njima, ovakvim izbjegavanjem dijaloga bivša Ekspertna radna skupina nije više samo sadržajno, nego sada i formalno odgovorna što se taj prijedlog ne može prihvatiti ni donijeti. Postupkovne odredbe o internetskom savjetovanju u postupku donošenja propisa, naime, posve su jasne – po isteku roka za dostavu mišljenja i prijedloga nositelj izrade propisa dužan je „izraditi i objaviti… izvješće o savjetovanju s javnošću, koje sadržava zaprimljene prijedloge i primjedbe te očitovanja s razlozima za neprihvaćanje pojedinih prijedloga i primjedbi (čl. 11. st. 4. Zakona o pravu na pristup informacijama). Sastavljači koji „nisu u mogućnosti odgovoriti“ na prilog u javnoj raspravi krše beziznimno zakonsko pravilo o pravu na povratnu informaciju, tj. obvezu očitovanja o svim primjedbama i prijedlozima.\n2. Tri puta „u ništa“. Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa 30. svibnja 2016. bilo je najavilo da se 31. svibnja otvara javna rasprava (savjetovanje sa zainteresiranom javnošću) o svim kurikulnim prijedlozima (od tri metodološka priručnika i 58 uputničnih nacrta, provedeno je prikupljanje očitovanja zainteresirane javnosti samo o jednom nacrtu, Okvira nacionalnoga kurikula). No, već je u toj najavi istaknuto da radne skupine Ministarstvu nisu dostavile inačicu prijedloga u Wordu, što je pretpostavka objavi na portalu e-Savjetovanja. Podsjetili su i da je prema aktu Ekspertne radne skupine od 17. ožujka 2016. (str. 10) javna rasprava o 51 prijedlogu trebala početi 10. svibnja i završiti 10. lipnja 2016. (O tri metodološka priručnika i o šest uputnika nacionalnih manjina stručna rasprava nije ni održana.)\nMinistarstvo obrazovanja ponovo je 15. lipnja 2016. najavilo otvaranje javnih rasprava o svim preostalim uputničnim prijedlozima i to 16. lipnja 2016., ali toga je dana u 16.55 otvoreno savjetovanje samo o jednom jedinom prijedlogu, dvanaestom po redu od njih 61, Prijedlogu nacionalnog"}},"Primljeno na znanje","Zahvaljujemo na sudjelovanju i doprinosu javnoj raspravi. Prijedlog dokumenta je izrađen prema Metodološkom priručniku za izradu predmetnih kurikuluma i Okviru nacionalnog kurikuluma dobivenih od strane Ekspertne radne skupine te usklađivan s drugim dokumentima izrađivanima u okviru Cjelovite kurikularne reforme (okviri, kurikulumi područja, kurikulumi drugih nastavnih predmeta). U radu i odabiru nazivlja korišteni su i postojeći važeći dokumenti i zakoni u Republici Hrvatskoj (Nastavni plan i program za osnovnu školu, Zakon o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi, Nacionalni kurikulum za rani i predškolski odgoj i obrazovanje, Zakon o Hrvatskom kvalifikacijskom okviru i drugi) kao i stručna literatura iz područja suvremene pedagogije, psihologije, didaktike, metodike edukacije tehnike u osnovnom/obveznom obrazovanju i nazivlje koje se u toj literaturi navodi. Dokument će proći postupak lektoriranja."]
[8,"Zavod za unapređivanje zaštite na radu","Prijedlog nacionalnoga kurikuluma nastavnoga predmeta Tehnička kultura,\nA. OPIS NASTAVNOGA PREDMETA TEHNIČKA KULTURA","Opaska:\n21. red- dopuna „…, kao i osnovna znanja iz zaštite na radu u cilju očuvanja vlastite sigurnosti i sigurnosti drugih. Potrebno je već u ranijoj dobi ukazati na važnost ove tematike, kako bi ulaskom u radni odnos, budući radnici stekli osnovnu kulturu iz područja zaštite na radu.“","Djelomično prihvaćen","Zahvaljujemo na sudjelovanju i doprinosu javnoj raspravi. Usvojeno uz preinaku. Umetnut je tekst: “Istovremeno, potrebno je od rane dobi ukazivati na važnost i obvezu primjene mjera zaštite na radu s ciljem očuvanja vlastite sigurnosti i sigurnosti drugih.“"]
[9,"Zavod za unapređivanje zaštite na radu","F. UČENJE I POUČAVANJE NASTAVNOGA PREDMETA TEHNIČKA KULTURA,\nIskustva učenja","Opaska:\n3. red- dopuna „… siguran rad s alatima, uređajima i strojevima te informacijskom tehnologijom.“","Prihvaćen","Zahvaljujemo na sudjelovanju i doprinosu javnoj raspravi. Usvojeno. Umetnuta je riječ “siguran”."]
[10,"Zavod za unapređivanje zaštite na radu","F. UČENJE I POUČAVANJE NASTAVNOGA PREDMETA TEHNIČKA KULTURA,\nMaterijali i izvori","Opaska:\n23. red- dopuna  Kompleti zaštite na radu- osobna zaštitna oprema, upute za rad na siguran način i sl.","Prihvaćen","Zahvaljujemo na sudjelovanju i doprinosu javnoj raspravi. Usvojeno. Predloženi tekst umetnut je na dnu popisa predložene opreme."]