{"text_format":"2","workbook":"xls","n_sheets":1,"sheets":["EConReport"],"not_rendered":{"charts":0,"images":0,"macros":0,"external_links":0,"defined_names":0,"comments":0,"pivot_tables":0},"unopened":[],"bounds":{"document_bytes":16777216,"sheet_cells":100000,"run_cost":"one","rows_first":2000,"rows_last":500,"rows_between":2000,"halvings":0,"cell_chars":16384,"cell_head_chars":4096},"cells_cut":2,"cells_raw":0,"read":"whole","date_system":"1900","formulas":"cached_only"}

{"sheet":"EConReport","index":0,"n_rows":10,"n_cols":6,"rows_kept":10,"cut":false,"hidden":false,"merged":[[0,0,0,5]],"flags":["formulas_cached_only"]}
["Izvješće o provedenom savjetovanju - Savjetovanje sa zainteresiranom javnošću o Prijedlogu Nacionalnog kurikuluma nastavnoga predmeta Likovna kultura i Likovna umjetnost"]
[]
["Redni broj","Korisnik","Isječak","Komentar","Status odgovora\n","Odgovor"]
[1,"PETAR MARIJA RADELJ","Prijedlog nacionalnog kurikuluma nastavnih predmeta Likovna kultura i Likovna umjetnost","1. U Prijedlogu se deset puta spominje imenica „kurikulum“ koja ne pripada hrvatskomu standardnomu jeziku. Predlažem da se zamijeni domaćom istovrijednicom uputnik, sukladno članku 36. Jedinstvenih metodološko-nomotehnička pravila (NN 74/15). Razlozi su izneseni u studiji Curriculum u hrvatskom (http://www.vjeraidjela.com/curriculum-u-hrvatsk\nom/ čiji se tekst se u wordu može preuzeti s: https://radelj.files.wordpress.com/2016/11/curri\nculum-u-hrvatskom.docx).\n2. „Ishodi“ (učenja) isključuju odgojnu sastavnicu škole, što je neprihvatljivo. Vidjeti o tom studiju Jamesa McKernana, Razlozi protiv naobrazbe temeljene na učincima, http://www.vjeraidjela.com/razlozi-protiv-naobra\nzbe-temeljene-na-ucincima/, čiji se tekst u wordu može preuzeti s https://radelj.files.wordpress.com/2016/11/james\n-mckernan-razlozi-protiv-naobrazbe-temeljene-na-\nucincima.docx\n3. Odgoj nije valjano uključen. Vidjeti o tom studije: 1. Prognani odgoj, http://www.vjeraidjela.com/prognani-odgoj/ čiji se tekst se u wordu može preuzeti s: https://radelj.files.wordpress.com/2016/11/progn\nani-odgoj.docx  2. Mjesto odgoja u Cjelovitoj uputničnoj reformi, http://www.vjeraidjela.com/mjesto-odgoja-u-cjelo\nvitoj-uputnicnoj-reformi/  čiji se tekst se u wordu može preuzeti s: https://radelj.files.wordpress.com/2016/11/mjest\no-odgoja-u-cjelovitoj-uputnic48dnoj-reformi.docx\n4. Zašto se, sukladno hrvatskoj tradiciji, ovaj predmet ne zove Likovni odgoj i kultura, nego Likovna kultura i Likovna umjetnost?\n5. Kako uopće može biti jedan predmet, a nosi dva imena (da je samo jedan predmet, ono drugo L bi bilo malim slovom)?\n6. Nisam stigao osvrnuti se detaljno na ovaj prijedlog, ali sastavljačima možda mogu biti od pomoći neki prijedlozi i primjedbe iznesene u Prosudbi prijedloga umjetničkoga obrazovanja, http://www.vjeraidjela.com/prosudba-prijedloga-u\nmjetnickoga-obrazovanja/, čiji se tekst u wordu može preuzeti s: https://radelj.files.wordpress.com/2016/11/prosu\ndba-prijedloga-umjetnickoga-obrazovanja.docx","Primljeno na znanje","Zahvaljujemo Vam na sudjelovanju i doprinosu u Javnoj raspravi.   \n\nU potpunosti se slažemo da je odgoj izuzetno bitna komponenta cjelovitog odgojno-obrazovnog procesa u kojem se ne smiju zanemariti ni učenik ni učitelj te njihova prava i obaveze. Stoga smo u Nacionalnom kurikulumu nastavnog predmeta Likovna kultura i Likovna umjetnost odgojnoj komponenti dali jednak, ako ne i veći značaj nego obrazovnoj. Pri tome je osnovni cilj da se učenik razvije u osobu koja ima humanističku orijentaciju te kulturu nenasilja i snošljivosti, osobu koja ima razvijene vrijednosti, posebno nacionalnoga identiteta i oblikovanu savjest te sposobnost da uči iz iskustva i iz prosuđujuće razumnosti. \n\nZato smo u tekstu stavili naglasak na odgoj kojim se stječu alati pomoću kojih se učenike potiče na propitivanje i kritičko preispitivanje ponuđenog iz okoline, a ne slijepo sljedbeništvo. Zatim se izrazito bavimo odgojem i razvojem kreativnosti kao one kompetencije pomoću koje učenik stječe sve ostale kompetencije. To je težak i temeljit rad i učenika i učitelja, a odgojem učenika da budu kreativni stvaraju se osobe koje tu kreativnost mogu primjenjivati u svim aspektima svog života. Očekuje se da je u odrasloj dobi primjenjuju na aktivno mijenjanje neposredne okoline u cilju životnog boljitka, u profesionalnom razvoju te u cjeloživotnom duhovnom napretku. \n\nMeđutim, čitajući naš dokument kroz prizmu Vaših primjedbi o odgojnim aspektima, uočili smo jedan nedostatak u ishodu koji se ponavlja kroz sve četiri godine. Jedan od vrlo važnih odgojnih aspekata u nastavi Likovne umjetnosti je odgoj pažnje kroz analizu umjetničkog djela.  Osim odgoja pažnje, analiza obuhvaća sve odgojne komponente koje doprinose stvaranju kritičkoga mišljenja i izražavanju kritičkog stava. Obzirom da iz dosadašnjih preporuka za ostvarenje ishoda B1.1, B2.1, B3.1, B4.1. zaista nije bio naglašen odgojni aspekt, odlučili smo preoblikovati i smanjiti didaktičke upute kako bi odgojne dobile veći naglasak. To smo učinili u sva četiri razreda. U skladu s tim, promijenili smo kod vrednovanja “sposobnost odabira adekvatnih vrsta/dijelova analize” u “sposobnost analize likovnoga djela”, što je sveobuhvatnije. \n\nLikovna kultura je naziv nastavnog predmeta u osnovnoj školi dok je Likovna umjetnost naziv predmeta u srednjoj školi. Nazivi predmeta nisu mijenjani u Cjelovitoj kurikularnoj reformi. Promjena u nazivu predmeta u kojoj je riječ “odgoj” zamijenjena pojmom kulture još je iz 1980. godine. Prema Taylorovoj definiciji: „Kultura je ona kompleksna cjelina koja uključuje znanje, vjerovanja, umjetnost, moral, pravo, običaje i bilo koje druge sposobnosti ili navike koje je čovjek stekao kao član društva“ što ukazuje da je pojam kultura širi od pojma odgoja te da ga svakako uključuje. \n\nS poštovanjem,  \n\nčlanovi SRS-a za Likovnu kulturu i Likovnu umjetnost"]
[2,"Udruga za promicanje vizulane kulture OPA","Prijedlog nacionalnog kurikuluma nastavnih predmeta Likovna kultura i Likovna umjetnost","Udruga OPA promjene u odgojno-obrazovnom sustavu smatra nužnim što kontinuirano dokazuje svojim istraživanjima i djelovanjem. Prepoznala je nužost provedbe CKR te je svojim sudjelovanjem u stručnoj raspravi doprinjela izradi druge inačice dokumenata, kao i mnoge druge udruge, institucije i stručnjaci iz ovog područja. \nJavno savjetovanje trebalo je biti slijedeći korak u unapređivanju dokumenata.\n\nNo, u javnom savjetovanju nalaze se samo pojedina mišljenja kopirana iz Stručne rasprave koja se odnose na prvu inačicu dokumenta. \nDruga inačica, ovdje objavljena, bitno je promijenjena te su u nju ugrađene mnoge stručne i argumentirane primjedbe te one koje slijede krovni dokument – Strategiju znanosti, obrazovanja i tehnologije.\n\nUkoliko se želi dobiti cjelovit uvid u primjedbe upućene u Stručnu raspravu a ne u samo u ovdje izdvojena mišljenja potrebno je otići na poveznicu:\n\nhttp://www.kurikulum.hr/strucna-rasprava-likovna\n-kultura-likovna-umjetnost/\n\nNa navedenoj poveznici vidljivo je i da su mnogi potpisnici Osvrta Stele Ćuturić koji se odnosi na prvu inačicu, u istu stručnu raspravu stavili drugačije mišljenje o dokumentu i CKR općenito. \n\nTakođer treba pogledati i odgovore u kojim je sadržano detaljno objašnjenje na koji način su primjedbe ugrađene u novu inačicu dokumenta.\nTo se nalazi na poveznici:\n\nhttp://www.kurikulum.hr/wp-content/uploads/2016/\n06/LKLU-Odgovori-Strucna-rasprava.pdf","Primljeno na znanje","Zahvaljujemo na Vašem doprinosu javnoj raspravi te na iskazanoj podršci i povjerenju. \n\nS poštovanjem,  \n\nčlanovi SRS-a za Likovnu kulturu i Likovnu umjetnost"]
[3,"Vladimir Paar","Prijedlog nacionalnog kurikuluma nastavnih predmeta Likovna kultura i Likovna umjetnost",{"$cut":{"chars":32761,"head":"http://www.vjeraidjela.com/mjesto-odgoja-u-cjelo\nvitoj-uputnicnoj-reformi/ (8.10.2016.)\n\nMjesto odgoja u Cjelovitoj uputničnoj reformi\n\n1. Nova didaktička teorija obrogira pedagogiju\nBavljenje odgojem (grčki παιδεία [paideía]) od samih je početaka ropski posao. Civilizacijski i sadržajno.\nU pretkršćanskim korijenima Europe stoji grčka imenica παῖς, παιδός [paĩs, paidós] označujući dijete, (i ovisno o članu ispred riječi:) sina ili kćer; odnosno dječaka, mladića ili djevojčicu, djevojku. \nPridjev ἀγωγός [agōgós] znači: vodeći, dovodeći, dovlačeći. Poimeničen, ὁ ἀγωγός [ho agōgós] znači vođa, pratitelj, vodič. Spajanjem tih dviju riječi παιδὸς ἀγωγός [paidós agōgós] („djetetov pratitelj“) došlo je do njihova stezanja u novu riječ παιδαγωγός [paidagōgós]. Ona  označava roba koji bi u staroj Grčkoj vodio dječaka od roditeljskoga doma u učionicu ili vježbalište, pa opet kući, i općenito znači: nadglednik, odgojitelj, učitelj dječaka ili mladića; koji koga upućuje, podučava. Rimljani su tu riječ preuzeli u latinski kao paedăgōgus, paedăgōgi, masculinum, sa značenjem: „pedagog, rob koji je dječake svakamo, a napose u školu pratio; po tom šaljivo o mladiću koji za djevojkom svakamo pristaje; vođa, mentor“. \nOno što rob-pedagog čini, njegova služba, na grčkom se zove παιδαγωγία [paidagōgía] – od toga latinski paedăgōgĭa i hrvatski pedagogija – a tumači se kao: „vođenje, podučavanje i odgojivanje dječaka ili mladića, u opće: upućivanje, podučavanje; njega, dvorenje bolesnika“. \nNo, u XXI. stoljeću pedagogija se sve manje definira kao ropsko praćenje djece, kao umijeće odgoja (što joj je klasično značenje) ili kao znanost o odgoju (što je težila biti od XVIII. do XX. stoljeća), a sve više samo kao „teorija odgoja“. Njoj nasuprot postavlja se didaktika, više ne kao dio pedagogije, ni kao disciplina pedagogike (pedagoške ili pedagogijske znanosti), to jest kao nauk o nastavi; proučavanje nastave i istraživanje nastavnih metoda, nego kao „teorija učenja i poučavanja“. Pri tom se nastavi oduzima dušu, sržno određenje da je ona zapravo „stroj za proizvodnju smisla“, a ne samo jednosmjerno obavješćivanje učenika o temi. Naime, predmet nastave nisu teme nego sadržaj, ono što su učitelj i učenici metodički zajednički obradili i dosegnuvši određeni smisao.  No, Cjelovita uputnična reforma zanemaruje sadržaj, gradivo, nastavu; ona hoće da učitelji samo podučavaju učenike „konceptima“ i da ostvare „ishode učenja“.\nUčenje je učeničko djelovanje, a poučavanje je učiteljska djelatnost. Iako vremenski prvo ide poučavanje, a zatim učenje, sveza koja se nameće ima ih obrnutim redom: „učenje i poučavanje“. „Učenje i poučavanje“ pojavljuje se kao izričaj u 55 prijedloga Jokićeva tima čak 2.332 (dvije tisuće tristo trideset i dva) puta.  Nasuprot tomu, sveza „odgoj i obrazovanje“ spominje se ukupno 661 put, tj. tri i pol puta manje; imenica „obrazovanje“ samostalno 925 puta ili dva i pol puta od „učenja i poučavanja“, a sam „odgoj“ (što je predmet istraživanja pedagogike) ukupno samo 87 puta ili 26,8 puta manje od „učenja i poučavanja“. Stoga se može reći da je Cjelovita uputnična reforma zamišljena i provodi se kao istiskivanje odgojne sastavnice dosadašnjega sustava odgoja i obrazovanja u korist primijenjene didaktike, koja više nije u službi odgoja.\nDrugim riječima, Cjelovitom uputničnom reformom nekritički i neobrazloženo se preuzimaju, i to do krajnosti zaoštreno, zamisli nekih teoretičara kao što su:\n· John Wilson (rođen 1928.), da pojam odgoja ne bi trebalo vezati uz određene vrjednote, zamisli „dobroga života“ ili poimanje čovjeka (nauku ili doktrinu o ljudskom biću), nego uz djelovanja kojima je cilj „stalno i ozbiljno učenje, koje se planira na konkretan i cjelovit način“.  Tako „pojam odgoja pokušava osloboditi od svakoga sadržaja i učiniti ga vrijednosno neutralnim. Odgoj svodi na učenje onoga što je nužno, znanje i poboljšanje razuma. Nisu važni sadržaji jer oni ovise o potrebama i interesima učenika – važno je trajno i ozbiljno učenje“. \n· Hermann Giesecke (rođen 1932.), da je u središtu zanimanja znanosti o odgoju – učenje, a ne odgoj. "}},"Primljeno na znanje","Zahvaljujemo na Vašem sudjelovanju u javnoj raspravi. Dokument kojemu ste priložili komentar naziva se Nacionalni kurikulum nastavnoga predmeta Likovna kultura i Likovna umjetnost. Iako se Vaš komentar ne odnosi na ovaj dokument, pažljivo smo pročitali Vaše mišljenje.  \n\nU potpunosti se slažemo da je odgoj izuzetno bitna komponenta cjelovitoga odgojno-obrazovnog procesa u kojem se ne smiju zanemariti ni učenik ni učitelj te njihova prava i obveze. Stoga smo u Kurikulumu za Likovnu kulturu i Likovnu umjetnost odgojnoj komponenti dali jednak, ako ne i veći značaj nego obrazovnoj. Pri tome je osnovni cilj da se učenik razvije u osobu koja ima humanističku orijentaciju te kulturu nenasilja i snošljivosti, osobu koja ima razvijene vrijednosti, posebno nacionalnoga identiteta i oblikovanu savjest te sposobnost da uči iz iskustva i iz prosuđujuće razumnosti. \n\nZato smo u tekstu stavili naglasak na odgoj kojim se stječu alati kojima se učenike potiče na propitivanje i kritičko preispitivanje ponuđenog iz okoline, a ne slijepo sljedbeništvo. Potom se izrazito bavimo odgojem i razvojem kreativnosti kao i onih kompetencija pomoću kojih učenik stječe sve ostale. To je težak i temeljit rad i učenika i učitelja, a odgojem učenika da budu kreativni stvaraju se osobe koje tu kreativnost mogu primjenjivati u svim aspektima života. Očekuje se da je u odrasloj dobi primjenjuju u aktivnom mijenjanju neposredne okoline u cilju životnog boljitka, u profesionalnomu razvoju te u cjeloživotnom duhovnom napretku. \n\nU vezi primjedbe o nazivu predmeta skrećemo pažnju na činjenicu da je riječ „odgoj“ zamijenjena pojmom kulture još 1980te godine, znači nije posljedica Cjelovite kurikularne reforme. Prema Taylorovoj definiciji: „ Kultura je ona kompleksna cjelina koja uključuje znanje, vjerovanja, umjetnost, moral, pravo, običaje i bilo koje druge sposobnosti ili navike koje je čovjek stekao kao član društva“ što ukazuje da je pojam kultura širi od pojma odgoja te da ga svakako uključuje. \n\nTakođer vam skrećemo pažnju da ishodi u Nacionalnom kurikulumu nastavnoga predmeta Likovna kultura i Likovna umjetnost nisu usmjereni faktografskom svladavanju činjenica nego razvoju određenih sposobnosti i odgovornog mišljenja i ponašanja. Jedan od ishoda usmjeren je odgovornom ponašanju prema kulturnoj baštini, a jedan odgoju kritičkog mišljenja za koji smatramo da je temeljna kompetencija suvremenog čovjeka. \n\nS poštovanjem,  \n\nčlanovi SRS-a za Likovnu kulturu i Likovnu umjetnost"]
[4,"Vladimir Paar","Prijedlog nacionalnog kurikuluma nastavnih predmeta Likovna kultura i Likovna umjetnost","Akademik Mladen Obad Šćitaroci\nArhitektonski fakultet Sveučilišta u Zagrebu\nHrvatska akademija znanosti i umjetnosti\nČlan Odbora za obrazovanje i školstvo Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti\n\nZagreb, 27. ožujka 2016.\n\n\nNacionalni kurikulum nastavnog predmeta\nLIKOVNA KULTURA i LIKOVNA UMJETNOST – prijedlog, veljača 2016. \nOSVRT/RECENZIJA \n\n\nOPĆI DIO KURIKULUMA\nReforma naobrazbe trebala bi obuhvatiti i odgovornost učenika. Učimo ih demokraciji, a premalo odgovornosti. Pretjeruje se s demokracijom u učenju jer ne može učenik donositi odluke što učiti kada nema nikakvog ili nedovoljnog predznanja. \nPotrebno je spriječiti omalovažavanje nastavnika, vratiti im dostojanstvo i ugled. To je još važnije od napisanih kurikulnih promjena, koje same po sebi ne će riješiti postojeće probleme osnovnoškolske i srednjoškolske naobrazbe. Reformu ipak moraju provesti nastavnici u svakodnevnom kontaktu s učenicima. \nValjalo bi odvojiti raspravu o temeljnim načelima i konceptu reforme od rasprave o pojednostima – o sadržaju pojedinih nastavnih predmeta ili pak o dijelovima programa pojedinih predmeta. U raspravama koje se vode često se \"od šume ne vidi drveće jer brojne pojedinosti (kadkada i nebitne) odvlače pozornost od osnovnoga, zbog čega je reforma i rađena.\n\n\nSAŽETAK/ZAKLJUČAK – predmet Likovna kultura i likovna umjetnost\nPohvalno je da su sadržaji osuvremenjeni s dizajnom, arhitekturom, urbanizmom, digitalnim medijima te kulturnom baštinom i društvenim kontekstom. Pohvalno je uvođenje izvanučioničke nastave.\nIshodi poučavanja su idealno zamišljeni, ambiciozni su i teško ostvarivi, posebice za osnovnu školu. Opasnost je da u mnoštvu sadržaja te zanimljivih i korisnih tema učenici ne steknu ni temeljna znanja na razini opće kulture.\nPreviše se očekuje od učenika, ponajprije njegov osobni kritički stav, a premalo znaju jer zbog male satnice ne stignu savladati gradivo. Stječe se dojam da se očekuje gotovo studentska razina, a u praksi ne znaju razlikovati ni stilska razdoblja, a još manje ta razdoblja povezati sa stoljećima. Poticanje kritičkoga stava je pohvalan doprinos novog programa, ali on mora biti utemeljen na znanju. To nije jasno naglašeno. Jedna od velikih zamjerki sadašnjega školstva jest nesposobnost učenika za povezivanje i umreženje znanja u cjelinu. Problem je i memoriranje činjenica bez razumijevanja. Svi ti nedostatci postojeće naobrazbe razvidni su tijekom preddiplomskog i diplomskog studija. Svakodnevno smo svjedoci, i među odraslima, da svi žele iznijeti svoj stav – suvereno raspravljati o knjizi koju nisu pročitali ili o filmu kojega nisu gledali. Zato valja u programu nastavnog predmeta nedvojbeno istaknuti temeljna znanja koja se moraju savladati, a onda slijedi kritički stav i rasprava na temelju pročitanog i naučenog. \nPredlaže se rasterećenje programa, odnosno savladavanje na razini opće kulture, primjereno dobi učenika. Rasterećenje ne mora značiti ukidanje broja umjetničkih aktivnosti koje se poučavaju, već neulaženje u dubinu za svaku aktivnost.\n\n\nOBRAZLOŽENJE\nSadržaj i redoslijed gradiva\nAmbiciozan je, možda i preambiciozan, sadržaj predmeta, vjerojatno teško ostvariv program za osnovnu školu. Primjereniji je prijedlog za srednju školu.\nPohvalno je da su sadržaji osuvremenjeni s dizajnom, arhitekturom, urbanizmom, digitalnim medijima te kulturnom baštinom i društvenim kontekstom. Od nižih razreda osnovne škole učenici se upoznaju s raznim vrstama umjetničkih aktivnosti – učenik upoznaje i istražuje djela i različite oblike izražavanja iz područja likovnih i vizualnih umjetnosti: crtež, slikarstvo, skulptura, grafika, vizualne komunikacije i dizajn (grafički), arhitektura i urbanizam, fotografija, film (igrani i animirani), strip i dr. Međutim, teško je zamisliti da su učenici osnovne škole u stanju savladati tako zahtjevan i sveobuhvatan program, posebice u prva četiri razreda. Ima i ponavljanja iz godine u godinu. Predlaže se rasterećenje.\nZa pohvalu je terenska (izvanučionička) nastava – posjet galerijama, muzejima, umjetničkim ateljeima, susreti s umjetnicima jer se u neposrednom kontaktu i umjetničkim ambijentima najbolje uči i tako naučeno se ne zaboravlja. \n \n\nTraženi ishodi poučavanja\nIshodi poučavanja su idealno zamišljeni, ali ambiciozni, i teško ostvarivi. Poželjno je dati na recenziju nastavnicima nastavnog predmeta s iskustvom u nastavi s učenicima.\nPreviše se očekuje od učenika – i osnovnih škola, a još više srednjih škola – ponajprije osobni kritički stav, a premalo znaju jer zbog male satnice ne stignu naučiti. Očekuje se gotovo studentska razina, a u praksi ne znaju razlikovati ni stilska razdoblja. \nRazine usvajanja\nNe mogu procijeniti. Poželjno je dati na recenziju nastavnicima nastavnog predmeta s iskustvom u nastavi s učenicima.\nProvedivost kurikuluma \nNe mogu procijeniti provedivost. Poželjno je dati na recenziju nastavnicima nastavnog predmeta s iskustvom u nastavi s učenicima.\nNa temelju koje literature će učenici učiti i savladavati takav program? Postojeći udžbenik/udžbenici zasigurno nisu dovoljni.\nPrilagođenost dobi učenika \nProgram je dobar, ali će biti zahtjevan za dob učenika – kako u osnovnoj školi tako i srednjoškolskim učenicima. Razrada sadržaja nastavnog predmeta trebala bi biti pojednostavljena i svedena na razinu opće kulture i osnovnih informacija. Iz osobnog iskustva sa studentima prve godine fakulteta znam da većina donedavnih srednjoškolaca ne zna stilska kulturno-povijesna razdoblja, a kada ta razdoblja treba smjestiti u lentu vremena tada to znaju samo malobrojni. Kako poučavati studente o povijesti umjetnosti ili povijesti urbane kulture ako ne znaju razlikovati renesansu od baroka ili historicizma, a ne znaju ni smjestiti pojedina razdoblja u stoljeće. Još veći problem nastaje u 19. i 20. stoljeću kada nastupa opće nesnalaženje od romantizma, historicizma, secesije do modernizma i dekonstruktivizma.  \nPrihvatljivost kurikuluma (uz eventualne izmjene) \nPrihvatljivo, ali preambiciozno. Preporuča se prilagoditi dobi učenika. \nOstale možebitne primjedbe \nOSNOVNA ŠKOLA\nU nastavku se navode samo dvije ilustracije preambicioznog programa. Takvih ambiciozno očekivanih ishoda učenja ima u svakom razredu. \nC.2.1 (str. 17) – Učenik predlaže idejno oblikovanje određenoga javnog prostora kojim odgovara na neku, njemu bitnu, potrebu: Kako će učenik 2. razreda osovne škole predložiti idejno oblikovanje javnog prostora – trga ili perivoja – osim ako se ne misli da dječji crtež?\nStr. 18 – dodatak. – Posjet umjetničkomu ateljeu, arhitektonskom ili dizajnerskom studiju i sl. Izvrsno, ali nije li to prerano (2.razred osnovne škole)? Trebali bi učenici više znati. Znaju li učenici 2. razreda razliku između arhitekture i dizajna? I jedno i drugo se radi za računalima, nema više crtaćih stolova, a makete se često ne rade kao nekad. Što će učenik 2. razreda doživjeti u arhitektonskom ili dizajnerskom uredu? Drukčije je sa slikarskim i kiparskim ateljeima.","Primljeno na znanje","Zahvaljujemo Vam na sudjelovanju u Javnoj raspravi. Na ovaj komentar već je odgovoreno u Stručnoj raspravi. S obzirom da se on odnosi na prvu inačicu dokumenta, dio primjedbi već je uvažen te je  dokument promijenjen u skladu s primjedbama. Autoru komentara u odgovoru je dano obrazloženje na koji način su primjedbe uvažene. \n\nS poštovanjem,  \n\nčlanovi SRS-a za Likovnu kulturu i Likovnu umjetnost"]
[5,"Vladimir Paar","Prijedlog nacionalnog kurikuluma nastavnih predmeta Likovna kultura i Likovna umjetnost",{"$cut":{"chars":25687,"head":"Stela Čuturić, akad.slikar-grafičar,učiteljica savjetnica likovne kulture\nOsnovna škola Vidici, Šibenik\nstela.cuturic@gmail.com\n\nUčitelji Likovne kulture/Likovne umjetnosti obraćaju se Znanstvenom vijeću za obrazovanje i\nškolstvo Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti svojim osvrtom na Prijedlog dokumenta Okvir nacionalnog kurikuluma za predmet Likovna kultura/Likovna umjetnost  da bi osvijestili važnost i ulogu ovog predmeta u obrazovanju djece i mladih i ukazali na  svoje neslaganje s aktualnim prijedlogom Dokumenta. \n\n\nOsvrt na prijedlog dokumenta Okvir nacionalnog kurikuluma, Nacionalni kurikulum nastavnog predmeta Likovna kultura/Likovna umjetnost.\n\nKomentari i kritičko mišljenje na dokumente:\nČitajući ove dokumente, mogli bismo reći da je idealno zamišljeno, inovativno u svom konceptu  ali, uz dužno  poštovanje prema vašem uloženom trudu, radu i novcu potrebnom za izradu ovih dokumenata (mislimo na članove SRS), treba se osvrnuti oko sebe i vratiti se u realnost naše lijepe nam Domovine. Okvir nacionalnog kurikuluma možemo nazvati „Utopijski dokument“ nastao preuzimanjem tuđih dokumenata (Kanada, Finska, Češka…) zemalja koje ni po čemu nemaju sličnosti s našom kulturom, tradicijom, nacionalnim interesom i uvjetima u kojima se djeca i mladi obrazuju.\nKrenut ćemo redom… \nSami naziv „nacionalni“ govori o pripadnosti i interesu ovog dokumenta za Hrvatsku, ali smo mišljenja da toga u ovom dokumentu bitno manjka. Mišljenja smo da ovaj dokument mora imati uporište na osnovama hrvatske kulturno-povijesne materijalne i nematerijalne baštine te hrvatske prirodne baštine kojima se kao zemlja možemo podičiti, svim ljepotama i vrednotama koju priznaje UNESCO, a i cijeli svijet, a koja je stavljena u zapećak ovog dokumenta. Sama riječ „baština“ je zavičaj, postojbina te ukupnost iz prošlosti sačuvanih i njegovanih kulturnih dobara. Stara narodna poslovica glasi:“Koliko cijeniš sebe, toliko će te i cijeniti“. I ne samo da je bitna za nacionalne interese, već i za gospodarstvo, turizam, održivi razvoj, osobni i socijalni razvoj, a time bismo i produbili važnost Građanskog odgoja i obrazovanja gdje nam djeca i mladi ne bi završavali škole ne poznajući i ne cijeneći ljepotu svoje domovine.\n\nNaziv „Kurikulum“, što je to? Već nekoliko godina nam se nameće naziv Kurikulum, stalno o njemu slušamo, a da nam nitko nije pojasnio značenje riječi. Mišljenja smo da riječ „Kurikulum“ mora naći adekvatan naziv u Hrvatskom jeziku, jer ista ne postoji u Rječniku hrvatskog jezika (V. Anić) niti u Rječniku stranih riječi (B. Klajić), već na Google enciklopediji Wikipediji kao pojam „Kurikul“ (lat. curriculum). Čak i Slovenci imaju prijevod (učni načrt)….Evo opet smo došli do onoga prvog pitanja: Što je to u ovom dokumentu „Nacionalno“ kad je sam naziv  izveden iz Latinskog jezika, a nema adekvatan prijevod na Hrvatski jezik.\n\nPojam „cjelovita“, koji označava potpunost i cjelinu i kojemu ne nedostaje niti jedan dio, je potpuni promašaj u ovom dokumentu. Kako nešto može biti cjelovito, a temeljiti se samo na kozmetičkim promjenama ne zadirući u srž problema, u ovom slučaju satnice Likovne kulture,  koja se potpuno degradira. Nas, učitelje i profesore, još više ponižava taj  nemar, dok se  predmet Likovne kulture  vješto integrira, implementira i povezuje sa svim mogućim Međupredmetnim temama. Znači li to da smo i mi „Međupredmetni“? Ono što smo prvo opazili, gledajući i slušajući webinar za Likovnu kulturu u razrednoj nastavi, je da se u razrednoj nastavi formira oblik nastave Likovne kulture koja je dosta raspršena i nedefinirana, koja se kao \"špag\" proteže kroz sve druge nastavne sadržaje pa se time možda formira plodno tlo da nas u nekoj budućnosti počnu doživljavati \"međupredmetno\" što bi se na koncu moglo i formalno obistiniti. Smatramo da je dosta takvog odnosa prema umjetnosti, kulturi i baštini.\n\nOvakav dokument je nazvan „reformom“, a reforma znači izmjena, preinačenje neke strukture radi poboljšanja. Što nam  se to nudi kao poboljšanje? Možda rasterećenje….Pitamo se u čemu? I do sada smo imali slobodu u kreiranju sata, i do sada su naša d"}},"Primljeno na znanje","Zahvaljujemo Vam na sudjelovanju u Javnoj raspravi. Na ovaj komentar već je odgovoreno u Stručnoj raspravi. S obzirom da se on odnosi na prvu inačicu dokumenta, dio primjedbi već je uvažen te je  dokument promijenjen u skladu s primjedbama. Autoru komentara u odgovoru je dano obrazloženje na koji način su primjedbe uvažene. \n\n S poštovanjem,  \n\nčlanovi SRS-a za Likovnu kulturu i Likovnu umjetnost"]
[6,"Vladimir Paar","Prijedlog nacionalnog kurikuluma nastavnih predmeta Likovna kultura i Likovna umjetnost","Akademik Igor Fisković\n\nZagreb, 11 travnja 2016.\n\n            Kurikulum nastavnog predmeta Likovna kultura i likovna umjetnost – Recenzija\n\n        Prema dosadašnjim reakcijama na prijedlog Reforme osnovnog i srednjeg obrazovanja evidentno je da postoje opsežne zamjerke i da je neophodna šira rasprava. Zato bi valjalo uvažiti poziv Matice Hrvatske našoj Akademiji za donošenje zajedničkih stavova, a u to uključiti i Akademiju likovnih umjetnosti kao i Odsjek za povijest umjetnosti Filozofskog fakulteta -  institucije na kojima se izravno obrazuje nastavnički kadar za dano područje.\n       Sa završenom pak karijerom sveučilišnog nastavnika povijesti umjetnosti ovdje mogu dati tek neke kraće primjedbe na Kurikulum s obzirom na iskustvo rada sa studentima koji su povijest umjetnosti izabrali zaj životni poziv te upisali i prošli taj studij. Naglasio bih da su kompetencije koje su oni mogli steći do diplomiranja neodvojive od razumijevanja evolucije govora oblika, što znači vrlo konkretno poznavanje kontinuiranih stilskih gibanja. Na toj osnovi nema dvojbi da je STIL u povijesti umjetnosti ključni pojam, a LIKOVNOST baza svih vrsta umjetničkog izražavanja kao i grana umjetničkog stvaralaštva, razumijevanju kojih je nastava usmjerena. U tom smislu i oko dilema koje je istaknuo prof. Miroslav Huzjak na kraju pruženog nam Kurikuluma držim razložitim zalaganje za termin „likovna kultura“ umjesto „vizualna kultura“, budući da: „Nastavom vizualne umjetnosti nije moguće objasniti svu likovnu djelatnost“…. dakle da „aktivnost i sadržaj (nastave i učenja) mora biti najprije likovnost kroz likovno izražavanje i stvaranje, a ne vizualnost i vizualno izražavanje.“   \n  Polazeći od toga, nakon ne baš pomnog pregleda čitavog Kurikuluma, smatram da se premalo važnosti daje učenju i znanju, a traži „razumijevanje konteksta likovnog djela“ čak uz „kritičko prosuđivanje i vrednovanje“. Hoće se dohvatiti „suodnose ideja i tematskog sadržaja“ i sl s previše improvizacije i neodređenosti umjesto da promišljanja programa idu od pročišćavanja osnovnih pojmova. U Kurikulumu, međutim, s pojmom se stila počinje baratati znatno kasnije negoli se učenicima daje u zadatak da „istražuju, …. te daju idejna i konkretna rješenja problema koje prepoznaju u svojoj okolini“. Očito se daju preveliki, mahom suvišni zadaci prije negoli su utvrđene osnovne podloge, što znači da nije utvrđen i razrađen način kako bi se učenici zbližili s umjetnošću i dostojno je zavoljeli kao rezultat ljudskog duha i duhovnih težnji ili nastojanja. U takvome okviru očekuje se i usmjerenost razvijanju opažanja o pojavama u krajoliku, posebice vrednovanja hortikulturne baštine kao jednog od fenomena umjetničkog posezanja: da učenici otpočetka potpunije shvate pojave u svijetu oko sebe.        \n \nSvakako moja „recenzija“ Kurikuluma nije niti može biti pozitivna dočim mi mnogi njegovi stavovi nisu prihvatljivi kao što nisu bili ni u odnosu na tzv.„Bolonjsku reformu“ sveučilišnog studija, na koju je naša zajednica olako pristala, pa me to ispunilo osjećajem nevoljkosti ako ne i uzaludnosti ili nemoći u podučavanja mladih. S tim bih sudom i zaključio ovaj dopis a s obzirom da sam se već udaljio od problematike bih pristao sudjelovati u sastavljanju nekog „protuprijedloga“.\n\n     S izrazima poštovanja\n        \n                                                           Igor Fisković\nZagreb, 14. 4. 2016. \n    \n.","Primljeno na znanje","Zahvaljujemo Vam na sudjelovanju u Javnoj raspravi. Na ovaj komentar već je odgovoreno u Stručnoj raspravi. S obzirom da se on odnosi na prvu inačicu dokumenta, dio primjedbi već je uvažen te je dokument promijenjen u skladu s primjedbama. Autoru komentara u odgovoru je dano obrazloženje na koji način su primjedbe uvažene. \n\n S poštovanjem,  \n\nčlanovi SRS-a za Likovnu kulturu i Likovnu umjetnost"]
[7,"Igor Čatić","Prijedlog nacionalnog kurikuluma nastavnih predmeta Likovna kultura i Likovna umjetnost","Prof. emer. dr.sc. IGOR ČATIĆ\nFakultet strojarstva i brodogradnje\nSveučilište u Zagrebu\nigor.catic@fsb.hr\n(25. srpnja 2016.)\n\n\nRecenzija dijela nacrta Uputnika nastavnog predmeta Umjetnički odgoj\n\n1. Uvod\n\nDostavljene primjedbe temelje se na desetgodišnjem iskustvu predavanja studentima na FF-u u Zagrebu iz kolegija s područja Arheologije. To je jedan kratki blok koji povezuje podjelu postupaka umjetničkih djela s ostalim postupcima proizvodnje dijelova. Pritom se polazi od misli Leonarda da Vincija koji kaže da je umjetničko djelo zanat (npr. ljevački ili klesarski) plus ono nešto što stvara umjetnički dojam.\n\n2. Kemija i Tehnička kultura, osnova Umjetničkog odgoja\n\nUmjetnički odgoj mora povezati utisak koji umjetnička djela ostavljaju na promatrača ili slušača s materijalima i proizvodnjom. Zato svatko mora poznavati osnove tvari i materijala koje primjenjuje i osnovne postupke pravljenja. Nedavno sam objavio komentar o Apoksiomenu u M. Lošinju. U svijetu danas postoje samo dva brončana i tri kamena primjerka. Brončani Apoksiomen načinjen je od 7 lijevanih dijelova (postupci prerade, praoblikovanja) koji su međusobno spojeni lijevački ili lemljenjem (postupci povezivanja). Kameni Apoksiomeni su načinjeni razdvajanjem, odvajanjem čestica od izabrane gromade kamena. \n\n3. Sistematizacija materijala\n\nNeovisno gdje će se učiti, u kemiji ili u tehničkoj kulturi, polaznici bi trebali savladati osnovnu sistematiku materijala. Koja u novoj podjeli predviđa organske (npr. drvo, polieter) i anorganske polimere (npr. kamen, glina) te anorganske nepolimere (metali) i organske nepolimere (npr. ulja).\n\n4. Sistematizacija postupaka\n\nPostupci mogu biti: praoblikovanja (lijevanje ili pravljenje npr. poliesterskih kipova), preoblikovanja (nakit), razdvajanja (kipovi), povezivanja (npr. zavarivanje skulptura), oslojavanje (slikarstvo) te toplinska obrada (npr. riprema kamena za klesanje). Za navedeno postoji slikovni materijal. \n\n5. Zaključak\n\nSamo ispravna primjena materijala za određene umjetničke objekte i razumijevanje osnova potrebnih zanata omogućuje pravljenje umjetničkih djela. Zato je pvoezivanje ovog područja s kemijom odnosno tehničkom kulturom od prvorazrednog značenja.\n\nProf. emer. Igor Čatić","Primljeno na znanje","Zahvaljujemo na Vašem sudjelovanju i doprinosu u javnoj raspravi.  \n\nOsnovna praktična znanja o likovnim tehnikama učenici stječu kroz nastavu Likovne kulture, a teoretski i kroz nastavu Likovne umjetnosti u onoj mjeri koliko nam omogućuje satnica (jedan nastavni sat tjedno) u osnovnoj i srednjoj školi. Novi kurikularni dokumenti su koncipirani da upućuju na predmetnu korelaciju. Shodno tome, u prijedlogu kurikuluma postoje ishodi posvećeni upravo segmentu likovnog obrazovanja koji spominjete.  \n\nNastavni predmeti Likovna kultura u osnovnim školama i Likovna umjetnost u srednjim školama stavljaju naglasak na kreativnu, a ne tehnološku komponentu likovnog stvaralaštva. Detaljnije upoznavanje s tehnologijom materijala podrazumijevalo bi odgovarajuću opremljenost svih odgojno-obrazovnih sastavnica u kojima se odvija nastava likovno-umjetničkog područja, uključujući i visokoškolske ustanove, ali i odgovarajuću satnicu. Nastava Likovne kulture i Likovne umjetnosti u svome sadržaju stavlja naglasak na \"ono nešto što stvara umjetnički dojam\", bilo kroz vlastito učeničko stvaralaštvo bilo kroz velika djela likovnih umjetnosti. Stoga ćemo, koristeći se primjerom kojega i sami navodite, Apoksiomena promatrati kroz prizmu antičke estetike, a njegovu interpretaciju u kamenu ili bronci sagledavati u kontekstu likovno-tehnoloških mogućnosti materijala. \n\nU 1. godini učenja u predmetu Likovna umjetnost u ishodu B1.1 u razradi ishoda stoji “učenik objašnjava kako su materijali i tehnike/postupci slikarstva, kiparstva, fotografije i filma odredili formalna obilježja umjetničkoga djela” \n\nSadržaj kurikuluma trećeg razreda predmeta Likovna umjetnost gotovo je u cijelosti prožet međusobnim utjecajem likovnih umjetnosti i znanosti: \n\n„U 3. godini učenja i poučavanja obrađuje se koncept “Umjetnost i tumačenje svijeta” u kojemu se istražuje čovjekov odnos prema svijetu i njegovo tumačenje svijeta. Sadržaji ishoda i učenikova aktivnost ostvaruju se problemski u temama “Umjetnost i duhovnost” i “Umjetnost i znanost”. Temom “Umjetnost i duhovnost” sadržaj prati promjene oblikovanja, funkcije i ikonografije kao odraza filozofskog, kultnog, vjerskog ili duhovnog koncepta. Temom “Umjetnost i znanost” pristupa se umjetnosti dvojako: kao načinu tumačenja svijeta metodama svojstvenima znanosti - promatranjem i tumačenjem zakonitosti te kao primjenu znanstvenih spoznaja i tehnoloških postignuća u likovnome oblikovanju. Tematski sadržaj obuhvaća promjene likovnog oblikovanja pod utjecajem znanstvenih koncepata i konkretnu primjenu znanstvenih i tehnoloških otkrića u nastanku novih likovnih rješenja. \n\nTeme su usklađene i omogućuju odabir likovnih primjera urbanizma, arhitekture, kiparstva, slikarstva, fotografije, filma i suvremenih medija, a koji na različite načine iskazuju kultni, vjerski, duhovni, filozofski ili idejni sadržaj i/ili djela nastala primjenom znanstvenih otkrića i tehnoloških inovacija od prapovijesti do danas.“ \n\nU 4. godini učenja i poučavanja predmeta Likovna umjetnost obrađuju se teme “Umjetnost i moć” i “Umjetnost i stvaralački proces”:  \n\n„Sadržaji ishoda i aktivnosti učenika u sklopu teme “Umjetnost i stvaralački proces” usmjereni su na istraživanje prirode stvaralačkoga umjetničkog procesa kao egzistencijalne ljudske potrebe koja se izražava kroz različite umjetničke aktivnosti od prapovijesti do danas. Promatraju razvoj ideja od skice do konačne realizacije unutar individualnoga umjetničkog stvaralačkog opusa. Problemskim se konceptima istražuju različiti pristupi umjetničkome procesu te njihova povijesna, znanstvena, filozofska i tehnološka uvjetovanost (proces kao tehnička vještina, ritual, automatizam i apsurd, destrukcija, konstrukcija, proces kao intelektualni čin, umjetnost bez tehnološkoga procesa).“ \n\nDjelomično prihvaćamo Vaše primjedbe i sugestije unutar dva aspekta: u 2. razredu Likovne umjetnosti kroz potrebu za poznavanjem materijala te povezivanju materijala i modernih konstrukcija, a u 3. razredu kroz jasno naznačenu korelaciju s drugim znanostima.  \n\nU 2. godini učenja nedostaje sagledavanje arhitekture i konstrukcije kroz materijale. Stoga smo u ishod B2.1. dodali riječ “materijale” i proširili vrste konstrukcija, a time i materijale, dodavši “i moderne/suvremene konstrukcije”.  \n\nU 3. razredu, koji se temelji na povezivanju umjetnosti s duhovnošću i znanošću, na najzahtjevnijem dijelu (kad učenici kroz raspravu i faze kritičkog mišljenja dolaze do vlastitog argumentiranog stava) nije posebno izrijekom naznačena korelacija s dugim predmetima (znanostima) kroz svaku pojedinu temu za raspravu. Navedeno je samo generalno u jednoj preporuci za ostvarivanje ishoda. Vi posebno napominjete da je “povezivanje ovog područja s kemijom odnosno tehničkom kulturom od prvorazrednog značenja”. Iz tako koncipiranih naših dosadašnjih preporuka nije bilo dovoljno vidljivo da se npr. boja povezuje direktno s kemijom, koja je presudna za objašnjenje primjene različitih teorija i tehnologija boje na pojavu pojedinih likovnih pravaca i stilskih karakteristika, razvoj  i uporabu likovnih tehnika i materijala. Stoga smo odlučili preoblikovati cijeli tekst preporuka za ostvarenje ishoda B3.2 tako da precizno uputimo na korelaciju s predmetima svaku od tema o kojima bi učenici trebali raspravljati, prikupljati informacije ili primjenjivati već ranije stečeno znanje iz drugih predmeta. Nakon toga, samu formu i grafičke oznake pisanja naputka uskladili smo u sva četiri razreda.  \n\nS poštovanjem,  \n\nčlanovi SRS-a za Likovnu kulturu i Likovnu umjetnost"]