{"text_format":"2","workbook":"xls","n_sheets":1,"sheets":["EConReport"],"not_rendered":{"charts":0,"images":0,"macros":0,"external_links":0,"defined_names":0,"comments":0,"pivot_tables":0},"unopened":[],"bounds":{"document_bytes":16777216,"sheet_cells":100000,"run_cost":"one","rows_first":2000,"rows_last":500,"rows_between":2000,"halvings":0,"cell_chars":16384,"cell_head_chars":4096},"cells_cut":1,"cells_raw":0,"read":"whole","date_system":"1900","formulas":"cached_only"}

{"sheet":"EConReport","index":0,"n_rows":6,"n_cols":6,"rows_kept":6,"cut":false,"hidden":false,"merged":[[0,0,0,5]],"flags":["formulas_cached_only"]}
["Izvješće o provedenom savjetovanju - Savjetovanje sa zainteresiranom javnošću o Prijedlogu Nacionalnog kurikuluma nastavnoga predmeta Katolički vjeronauk"]
[]
["Redni broj","Korisnik","Isječak","Komentar","Status odgovora\n","Odgovor"]
[1,"PETAR MARIJA RADELJ","Prijedlog nacionalnog kurikuluma nastavnoga predmeta Katolički vjeronauk",{"$cut":{"chars":32762,"head":"Donji tekst ne uključuje poveznice, oblikovan tekst i tablice. Oni se mogu vidjeti na http://www.vjeraidjela.com/polazista-za-novi-upu\ntnik-katolickoga-vjeronauka/, a tekst se u wordu može preuzeti s: https://radelj.files.wordpress.com/2016/11/polaz\nista-za-novi-uputnik-katolickoga-vjeronauka.docx\n \nPolazišta za novi uputnik Katoličkoga vjeronauka\n \nI. Sažetak\n1. Prijedlog uputnika Katoličkoga vjeronauka iz 2016. (u nastavku: Prijedlog) ne može se doraditi ni popraviti, valja ga napisati iz početka, kako Bog zapovijeda i Sveta Mati Crkva, obdržavajući pozitivne propise Republike Hrvatske, da se kršćanska vjera, boguoblična, katolička i apostolska, uzraduje u svojim navjestiteljima i svim mladim primateljima, nositeljima i promicateljima.\n1.1. Katolički vjeronauk, kao i pravoslavni, islamski, židovski i bilo koji protestantski vjeronauk, kao izborni predmet, može biti samo i jedino konfesionalan, tj. mora imati katehetski duh i učinke, a njegov program katehetski sadržaj. U suprotnom, zašto se katolički roditelji ne bi odlučili upisati djecu na islamski ili pravoslavni vjeronauk, ako bi i tamo učenici mogli učiti o povijesti religija i civilizacija, o pojavi Isusa kao povijesne osobe koja se raščlanjuje i proučava kao Nikola Šubić Zrinski ili George Washington? Država može uvesti i taj – od nekih tako željkovani i zagovarani – „nekonfesionalni vjeronauk“ (što je u sebi čista oprjeka, antiteza, contradictio in adiecto, školski primjer pojma oksimoron) kao obvezatni ili izborni predmet u smislu povijesti religije i civilizacije, ali to nije vjeronauk, nego povijest religija, kao neki predmet komplementaran predmetu Povijesti. Alternativno, ili dodatno, može se uvesti obvezatni ili izborni predmet Etika, kao nadopunjujući predmet Filozofiji. Ali, Vjeronauk može biti samo konfesionalni, i u tom smislu može biti samo izborni (jer u pitanju vjere ne može biti prisile ni vanjske, ni unutarnje na savjest). I onda je jasno da samo Crkva, crkvena zajednica ili vjerska zajednica, čiji je to vjeronauk, ima punu mjerodavnost u sastavljanju njegova uputnika.\nZašto to nije tako, makar je to tako logično i jasno?\nZašto se o Katoličkom vjeronauku ne vodi dužna i dolična briga?\nNacionalni katehetski ured ne može se voditi kao dodatan posao, niti s udaljenosti od 242 km od sjedišta ureda.\nRazvilo se neko izvrnuto shvaćanje pojma „inkulturacije“, pa ispada da se smatra da je dobro da katolici prodiru u društvo posvjetovnjujući sebe, namjesto da evangeliziraju društvo.\nKatolički vjeronauk u hrvatskom narodu ne živi od prigodnih, za kritiku nepropusnih biskupskih poruka koje uzdignuta prsta podsjećaju roditelje na dužnost da djecu upišu na izborni predmet, ne živi ni od upravo očajnih udžbenika za vjeronauk, nego je još živ, pohađan i među učenicima omiljen ponajviše zahvaljujući vjeroučiteljima laicima koji su tomu posvetili svoj život, kojima je to ne samo posao, nego zvanje i koji imaju listom konfesionalno i katehetsko shvaćanje svoje zadaće (ne isključujući tu ni prinos potrebe za opstankom).\n2. Prijedlog nije napravljen sukladno pravilima struke, \n•                         ni metodološki (redoslijedom koraka kako se sastavlja uputnik),\n•                         ni formom da ne prenormira materiju),\n•                         ni sadržajno (što sve u njemu treba biti zastupljeno).\nNije se odmaknuo od koncepcije nastavnoga programa, jer nudi sadržaj, gradivo, a ne odgaja za vrjednote; učenika opterećuje nepotrebnim sitnicama,[1] a ispušta bitno. Ne pridonosi tomu da se vjeroučenik osposobi zrelo i svjesno živjeti katoličku vjeru, duhovnost, askezu, i pružati drugima razloge nade koja je u njemu. Zamjena nastavnih planova i programa novom, drukčije koncipiranom vrstom spisa koji se naziva uputnik (engleski curriculum), sama po sebi nije protivna probitku ni jasnoći katoličke vjere. Naprotiv, valja smoći vedrine i upornosti, znanja i umijeća napisati takvu ispravu kao temeljac za katolički odgoj, poučavanje Katoličkoga vjeronauka kao konfesionalnoga vjeronauka, rasta u vjeri i učenja o katolicizmu i katoličanstvu.\n2.1. Uputnik, s kojim se ne s"}},"Primljeno na znanje","Stručna radna skupina je u skladu s metodologijom Cjelovite kurikularne reforme izradila prvu inačicu Prijedloga kurikuluma nastavnoga predmeta Katolički vjeronauk, imajući u vidu dosadašnje planove i programe te svrhu i cilj Katoličkoga vjeronauka u školi, a u skladu s Ugovorima između Svete Stolice i Republike Hrvatske te Zakonskim normama Republike Hrvatske.\nS obzirom na izneseno mišljenje na početku komentara da je prijedlog dokumenta nemoguće doraditi već da ga treba napisati ispočetka, stručna radna skupina ne može uvažiti tako sročeni prijedlog."]
[2,"Forum za slobodu odgoja","Prijedlog nacionalnog kurikuluma nastavnoga predmeta Katolički vjeronauk","Forum za slobodu odgoja je u ime GOOD inicijative za sustavno i kvalitetno uvođenje građanskog odgoja i obrazovanja analizirao prijedloge 18 kurikularnih dokumenata koji su nastali radom stručnih radnih skupina unutar Cjelovite kurikularne reforme. Analiza se može preuzeti sa sljedeće poveznice https://goo.gl/H2HxJL i ona je sastavni dio komentara.\nOvdje bismo izdvojili sljedeće naglaske:\nRadne skupine pojedinih predmeta i međupredmetnih tema trebale bi zajednički proučiti određene teme u kurikulumima, uskladiti terminologiju, te raspored određenih tema kroz cikluse kako bi se postigla veća međupredmetnost i na taj način osigurala provedba međupredmetnih tema. Ovo se posebno odnosi na teme „ljudska prava“, „rješavanje sukoba i nenasilna komunikacija“ i „volontiranje“.\nU postupku ujednačavanja tema iz političke i ljudsko-pravne dimenzije, kurikulum MPT GOO bi trebao imati jasno oblikovanu i konkretnu viziju tih dviju dimenzija, te biti stožerna točka koordinacije tih dimenzija u drugim predmetima i međupredmetnim temama.\nPotrebno je tijekom revizije kurikuluma kvalitetnije obraditi teme „izbori i izborni sustav“, „Europska unija“, „prava nacionalnih manjina“, „prava radnika“. Isto tako, temu „prava djece“ jasno povezati s temom „ljudska prava“.\nKurikulumi bi trebali sadržavati i ishode vezane za teme koje analiza nije identificirala poput „rodne ravnopravnosti“, „različitih obitelji“ i „skupina u nepovoljnom položaju“.\nPosebno je važno da se tema „siromaštvo“ ojača i da postane više prisutna u kurikulumima drugih predmeta.\nI dok je međureligijski dijalog kvalitetno pokriven u nastavi Katoličkog vjeronauka, od presudne je važnosti tijekom revizije kurikuluma ojačati, jasno definirati i učiniti životnijim interkulturalni dio kurikuluma gdje se druge kulture i različitosti neće tretirati samo na tehničkoj razini poznavanja normi, običaja i folklora. Kurikulum bi trebao omogućiti susret s drugima, razumijevanje drugih i život s drugima bilo da se radi o osobama druge kulture, jezika i sl.\nNa kraju, gdje god je to moguće kurikulum treba poticati kritičko mišljenje, propitivanje, raspravu i dijalog, uočavanje problema i predlaganje njihova rješenja.\nŽelimo napomenuti kako je Cjelovita kurikularna reforma je hvalevrijedan i značajan nacionalni projekt u sektoru koji treba biti nositelj razvoja Hrvatske i njezinih ljudskih potencijala.\nBuduća hrvatska škola treba razvijati, između ostaloga, i društvene i građanske kompetencije odnosno treba biti mjesto življenja demokracije. Kao što je vidljivo u Okviru nacionalnog kurikuluma, kurikularna reforma se temelji na vrijednosti aktivnog građanstva što daje temelj da se oblikuje takva demokratska škola.\nAnaliza je utvrdila da postoje određene dimenzije i teme koje idu u smjeru razvijanja aktivnog građanstva, te temeljnih socijalnih i građanskih kompetencija. Kao što je vidljivo, određene teme treba unaprijediti kako bi učenici imali zaokruženiju sliku, te zadovoljavajuće razvijene kompetencije. \nAnaliza također potvrđuje nužnost i neophodnost uvođenja obvezanog predmeta u trećem i četvrtom ciklusu.\nNaime dosadašnja međupredmetna provedba Građanskog odgoja i obrazovanja često bi bila samo na administrativnoj razini, a odgovornost za provedbu bila je rasplinuta i nejasna. \nMeđupredmetna provedba zajedno s postojanjem obveznog predmeta bila bi najidealniji oblik provedbe građanskog odgoja i obrazovanja odnosno najidealniji oblik dostizanja vizije učenika koja je sadržana u prijedlogu Cjelovite kurikularne reforme.\nTakđer, ovim putem napominjemo i na niz drugih proceduralnih nepravilnosti poput toga da nisu objavljeni rezultati dosadašnjih javnih rasprava što narušava transparentnost i ozbiljnost pristupa obrazovnoj reformi, da je tijekom ljetnih mjeseci ove godine naknadnim priopćenjem omogućeno anonimno komentiranje, čime je dodatno narušena transparentnost procesa koji je i tako narušen izigravanjem procedura, netransparentnim promjenama stručnjaka i sličnim postupanjem iza očiju javnosti; da ne postoji zakonska osnova za donošenje kurikuluma predmeta, već samo nastavnog plana i programa na što smo više puta zajedno s drugim obrazovnim stručnjacima upozoravali i prethodnu Vladu, javna rasprava ima smisla samo ako postoji zakonski okvir za provedbu kurikuluma koji su trenutno na javnom savjetovanju; te da nije jasno tko će odgovarati na komentare i mijenjati prijedloge kurikuluma nakon javne rasprave s obzirom na to da da je Ministarstvo prekinulo suradnju sa stručnjacima koji su izradili dokumente koji se nalaze na javnom savjetovanju.\nS poštovanjem.","Primljeno na znanje","Komentar se odnosi na Građanski odgoj i obrazovanje, a Katolički vjeronauk se spominje u kontekstu pokrivenosti teme međureligijskoga dijaloga."]
[3,"Marija Friedrich","Prijedlog nacionalnog kurikuluma nastavnoga predmeta Katolički vjeronauk","Marija Friedrich, OŠ Vodice (dvanaest godina radnog iskustva na mjestu vjeroučiteljice i majka četvero djece)\n\n„Svrha je Katoličkoga vjeronauka u školi učenicima pružiti postupno i sustavno upoznavanje i produbljivanje kršćanskog nauka i vjere koja im omogućava izgradnju i ostvarenje zrele osobnosti“\nA gdje je tu osoba Isusa Krista? Kršćanstvo je posebno upravo po tome što to nije tek nauk kojega treba upoznati, nego je to upoznavnaje osobe Isusa Krista i hod s njim.\n\n„Učenje i poučavanje omogućava učenicima svjesno, odgovorno i zrelo razmišljanje i vladanje s obzirom na religiju i vjeru“ –Što god to značilo. Ovo pučavanje bi učenicima trebalo omogućiti svjesno pristajanje uz istine vjere što bi imalo za posljedicu i život prema tim istinama: prvenstveno Dekalog i dvije zapovijedi ljubavi. Katolički vjeronauk ne bi nikako trebao služiti tek „poznavanju mogućnosti oblikovanja vlastitog života na načelima kršćanske vjeroispovijesti“ zato što je vjeronauk izborni predmet koji roditelji i biraju jer žele odgajati dijete u skladu s istinom koju katolički vjeronauk promiče. Ako se mi postavimo tako da djeci sve skupa predstavimo kao neki nauk koji mogu i ne moraju prihvatiti, iznevjerili smo ne samo vlastito poslanje („učinite sve narode mojim učenicima“), nego i roditelje. To nije konfesionalni vjeronauk, nego religijska kultura. Ako su roditelji izabrali konfesionalni vjeronauk, onda smo im ga dužni i pružiti.\n\nPrijedlog kurikula je citiran, a moji prijedlozi što smatram da bi trebalo dodati ili promijeniti su u nastavku:\n\n„Promičući temeljna ljudska prava i slobode te dobro učenika u njihovoj individualnosti i društvenosti...“\nNaučavajući istinu o čovjeku i njegovu dostojanstvu, vjeronauk promiče i temeljna ljudska prava i slobode...\nVjeronauk bi svojim ciljevima trebao doprinositi i mirotvorstvu, te ne samo kulturne, nego i nacionalne svijesti\n„i njegova stalna traženja odgovora na pitanja smisla i odnosa Boga i čovjeka“\n„Čovjek, koji je stvoren na sliku Božju i otkupljen u Isus Kristu (...) u vjeronauku će otkrivati istinu o svome dostojanstvu te paloj i otkupljenoj naravi“\n„On omogućava učeniku da u susretu s raspetim i uskrslim Kristom proširuje i obogaćuje duhovna obzorja...“\n„Pomaže izgrađivati etičko-moralnu svijest i savjest... istinoljubivost“\n„kulture mira i kulture života i civilizacije ljubavi\n„Omogućava učenicima kritičko promišljanje o utjecaju kršćanstva na razvoj opće i nacionalne kulture“\nOmogućava učenicima uvidjeti doprinos kršćanstva u razvoju svjetske, europske i hrvatske kulturne baštine.\n\n\nCILJEVI POUČAVANJA\n(Ovdje sam dopunila vlastitim prijedlozima. S točkama 1, 4 i 9 se slažem.)\n1. -\n2. Učenik svjesno i odgovorno nastoji uskladiti svoje ponašanje i životne odluke s istinom katoličke vjere\n3. Osobno prihvaća da je Biblija objavljena Božja riječ i svakodnevno iz nje crpi snagu\n4. -\n5. ... te ih i živi (tj. živi sakramentalnim životom)\n6. ... i da ju je utemeljio sam Isus Krist te uspostavio hijerarhiju: dvanaestoricu s Petrom na čelu\n7. „...poziv na odgovorno i zauzeto kršćansko djelovanje...“\n8. ..., ali razumije i bitnu razliku da je Isus Krist jedini Spasitelj i da smo poslani tu istinu naviještati „svim narodima“ (Usp. Mt 28,19-20)\n9. –\n10. „... argumentirano obrazlaže važnost osobnogasusreta s Isusom Kristom iz čega proizlazi odgovorno i zauzeto djelovanje u Crkvi i društvu“\n\nDOMENE\nOva podjela na domene je dijelom zakomplicirala razradu jer se ne vidi cijela slika što želimo postići u određenom godištu pa se lakše može zanemariti neki ishod pogotovo ako on ne pripada čvrsto ni jednoj domeni, nego se ostvaruje u dvije ili više domena.\nTakođer je pitanje po kojem ključu su se odabirale i imenovale same domene i poddomene. Osobito u oči upada 4. Domena koja Crkvu svodi na međureligijski i međukulturni dijalog.\n4. Nedostaje „Bit i poslanje Crkve“ –ne možemo teme o Crkvi svesti tek na međukulturni i međureligijski dijalog (istaknuti što KKC  i II. VS kažu o Crkvi). Neću sad ovdje ulaziti u dublju razradu teme, ali ona je svakako potrebna. Moramo krenuti od samog početka nastanka Crkve i hijerarhije jer je Isus Krist tako postavio. Ovdje se svodi Crkvu na samo zemaljsku ustanovu koja nema što reći o vječnom životu. Ne ulazim trenutno u razrade teme, ali prema zadanoj domeni tako izgleda. \nPreviše se naglašava da će „vjeroučitelj prepoznati da u procesu osobnoga promišljanja neće svi učenici prihvatiti vjerski pogled na život“. Roditelji najčešće biraju katolički vjeronauk zato da im pomognemo u njihovu nastojanju da njihovo dijete prihvati vjerski pogled na život. U manjini su oni koji ovim izborom žele djetetu tek pružiti informaciju da postoje i oni koji vjeruju u Isusa Krista. Zar mi pišemo ovo za tu manjinu? Ako i pišemo za tu manjinu onda smo dužni dati im cjelovitu sliku i poruku kršćanstva kako smo i dobili poslanje od Krista i mandat od biskupa.\n\n\nČovjek pred pitanjem Boga i smisla života\n„Upoznaje i istražuje Bibliju kao Duhom Svetim nadahnutu knjigu...“ „...na koja Biblija daje odgovore“\nU poddomeni nedostaje kristocentričnost.\nKršćanska vjera i život\nOvu domenu treba nazvati „katolička vjera i život“ jer upravo ovdje bi posebno trebalo naglasiti ono specifično katoličko Kao što to i je jednim dijelom napravljeno (npr. u poddomeni o Duhu Svetom, sakramentima, blagdanima, slavljima i molitvama), ali nedostaje dio o Blaženoj Djevici Mariji i svjedocima vjere tj. svecima Katoličke Crkve.\nMoral i odgovorna sloboda\nTo što učenik tek promišlja o kršćanskom viđenju života  može biti ishod religijske kulture, ali ne i konfesionalnog katoličkog vjeronauka. To promišljanje bi ovdje trebao biti put do osobnog pristajanja uz kršćanski moral.\n„Istražuje načine kako stvoriti pravednije, solidarnije i tolerantnije društvo...“  Tolerancija je toliko nisko u Isusovim očima da je nije ni jednom spomenuo niti pokazao. On primjerom pokazuje i govori tj. zahtijeva ljubav prema Bogu i bližnjemu te baš na taj način ponekad i sam ispada vrlo netolerantan. Umjesto „tolerantnije“ predlažem „suosjećajnije“. Također se u opisu predmeta spominje snošljivost koju bi trebalo zamijeniti nekim drugim terminom koji više možemo povezati uz lik i djelo Isusa Krista, npr. milosrđe.\nU poddomeni previše se prostora dalo moralu različitih religija i svjetonazora, na uštrb katoličkog.\nCrkva u međukulturnome i međureligijskome dijalogu\nOvo bi trebao biti tek jedan dio domene govora o Crkvi koji bi nosio naslov „Bit i poslanje Crkve“ . U tu domenu treba uključiti što o Crkvi kaže KKC, Drugi vatikanski koncil te ostali važni dokumenti.\n\nDomene bi trebalo ponovno premisliti i podijeliti ih gledajući više u Katekiam Katoličke Crkve. Predlažem ovaj model:\n1. Domena: Čovjek pred pitanjem Boga i smisla života \nOvdje bi više do izražaja trebale doći istine katoličke vjere. Prvu i treću poddomenu spojiti u jednu (prvu), drugu nazvati „Trojedini Bog se objavljuje čovjeku“ a treću „ Isus Krist – punina objave“.\n2. Domena: Slavlje kršćanskog/katoličkog otajstva \nS poddomenama  „Duh Sveti i sakramenti“, „Molitva“ i  „Blagdani i slavlja u liturgijskoj godini“\n3. Domena: Život u Kristu \nS poddomenama „Moral i odgovorna sloboda“, „Temelji kršćanske moralnosti“ i „Suvremena moralna pitanja i dvojbe“ . Dok se poddomena o različitim religijama isvjetonazorima treba tek uklopiti u prvu poddomenu.\n4. Domena: Crkva – tijelo Kristovo\nS poddomenama „Utemeljenje, otajstvo i poslanje Crkve“, „Crkva u svijetu“ (u ovoj poddomeni se obrađuje međukulturni i međureligijski dijalog, ali ga ne smatram potrebnim previše naglašavati jer Crkva u svijetu ima još mnogo zadaća koje su podjednako važne i ne mogu se sve u naslovu nabrojiti kao npr. misionarsko poslanje ili uloga Crkve u razvoju znanosti ili karitativno djelovanje pogotovo među siromašnima i sl. „Uzori i svjedoci vjere“ (u ovoj poddomeni trebalo bi učenike upoznati ponajprije s Blaženom Djevicom Marijom (kao prvom koja je povjerovala u Krista), a zatim i s ostaim, nama Hrvatima, važnijim svecima Katoličke Crkve kao konkretnim primjerima koje i sami mogu nasljedovati.\n\nEvo primjer tablice s domenama i poddomenama:\n\n\n1. Čovjek pred pitanjem Boga i smisla života\n\n1.1. Trojedini Bog se objavljuje čovjeku  – religioznom biću\n1.2. Biblija – objavljena Božja riječ\n1.3. Isus Krist – punina objave\n\n2. Slavlje kršćanskog/katoličkog otajstva \n\n2.1. Duh Sveti i sakramenti\n2.2. Molitva \n2.3. Blagdani i slavlja u liturgijskoj godini\n\n3. Život u Kristu\n\n3.1. Moral i odgovorna sloboda\n3.2. Temelji kršćanske moralnosti\n3.3. Suvremena moralna pitanja i dvojbe\n \n4. Crkva – tijelo Kristovo\n\n4.1. Utemeljenje, otajstvo i poslanje Crkve\n4.2. Crkva u svijetu\n4.3. Uzori i svjedoci vjere\n\n\nU nastavku donosim samo neke primjere što smatram da treba promijeniti, ali budući da prvenstveno smatram da sama podjela na domene i poddomene treba biti drugačija, nisam vidjela smisla komentirati ih dok su u ovakvom obliku. Svakako u svemu nedostaje kvalitetniji govor o Crkvi kao i isticanje svjedoka vjere (Blažena Djevica Marija i sveci). Mislim da učenicima bilo koje dobi treba istaknuti primjere ljudi  koji bi i oni sami mogli nasljedovati.\nD. ODGOJNO-OBRAZOVNI ISHODI PO RAZREDIMA I DOMENAMA\nČovjek pred pitanjem Boga i smisla života\nPreveliki je naglasak na „drugima“ i nedostaje Krist. Upravo Krist otkriva čovjeku njega samoga, kako je rekao sv. Ivan Pavao II.\n5.2. ... s lakoćom pronalazi biblijski tekst\n8.1. ... razumije ljepotu Božjeg plana sa spolnošću te se u tom svjetlu odgovorno odnosi prema vlastitoj spolnosti\nKršćanska vjera i život\n1.3. ...i sv. Mise.\n2.3. ...kao mjesta susreta s Isusom Kristom.\n5.2. ...Otkriva u osobi Isusa Krista ta ispunjenja. Poznaje biblijdke knjige i čita ih.\nMoral i odgovorna sloboda\n2.3. ...i nastoji ga konkretno provoditi u djelo (zlatno pravilo).\n\n\nF. UČENJE I POUČAVANJE\nU prvom odjeljku dobije se dojam da u RH ima mnogo onih koji se tek u školskom vjeroanuku prvi put susreću s vjernicima i vjerskim sadržajima, a tek je nekolicina onih koji već iz svojih obitelji nose vjersko iskustvo. To nije realna slika Hrvatske.\n\nG. VREDNOVANJE\nKoliko će biti elemenata vrednovanja? Samo ova tri predložena ili će biti i 4. rubrika, ali prazna kao što ima u nekim predmetima pa učitelji smo dopišu aktivnost, odnos prema radu, zalaganje i sl.? Za bilo koji predmet, a posebno odgojni potrebno je vrednovati i zalaganje/aktivnost, a to nedostaje u ovim predloženim elementima. Također smatram da je kultura međusobnog komuniciranja isto važna u vjeronauku kao odgojnom predmetu. Osim toga, kultura komuniciranja je i jedna poželjna građanska kompetencija koju bismo svakako na vjeronauku trebali poticati, a to će se najbolje ostvariti upravo ocjenjivanjem. Učenici tek ono što se ocjenjuje shvaćaju ozbiljnije.","Djelomično prihvaćen","Stručna radna skupina je doradila dio koji se odnosi na svrhu Katoličkoga vjeronauka.\n\nKonfesionalnost Katoličkoga vjeronauka je naglašena u opisu nastavnoga predmeta i odgojno-obrazovnim ciljevima učenja i poučavanja Katoličkoga vjeronauka, kao i u definiranju i razradi odgojno-obrazovnih ishoda.\n\nU drugoj inačici Prijedloga kurikuluma nastavnoga predmeta Katolički vjeronauk, naglašava se vjernost Bogu i čovjeku.\n\nStručna radna skupina je doradila ciljeve učenja i poučavanja.\n\nČetvrta domena je preimenovana u “Crkva u svijetu”.\n\nNaziv prve domene je promijenjen te su neki od elemenata koje komentar donosi sadržani u dorađenom opisu ove domene.\n\nStručna radna skupina je procijenila da je za razumijevanje kurikularnog pristupa planiranju pomoću odgojno-obrazovnih ishoda koji su grupirani unutar domena bilo, za prvu radnu verziju kurikuluma nastavnoga predmeta Katolički vjeronauk, korisno pomoću poddomena prikazati u kojim su razvojnim pravcima zamišljeni odgojno-obrazovni ishodi unutar jedne domene. Metodološkim priručnikom nije predviđen takav pristup, a tijekom stručne rasprave dobivene su povratne informacije o razumijevanju stručnjaka praktičara o razvoju i povezanosti odgojno-obrazovnih ishoda, tako da je smisao korištenja poddomena u prvoj radnoj verziji prijedloga kurikuluma nastavnoga predmeta Katolički vjeronauk ispunio svoju zamišljenu svrhu te se u drugoj radnoj verziji poddonmene neće posebno navoditi.\n\nUsvaja se prijedlog da se u dijelu G. Vrednovanje odgojno-obrazovnih ishoda u Katoličkome vjeronauku kao element vrednovanja navede i opiše kultura međusobnoga komuniciranja."]