{"text_format":"2","workbook":"xls","n_sheets":1,"sheets":["EConReport"],"not_rendered":{"charts":0,"images":0,"macros":0,"external_links":0,"defined_names":0,"comments":0,"pivot_tables":0},"unopened":[],"bounds":{"document_bytes":16777216,"sheet_cells":100000,"run_cost":"one","rows_first":2000,"rows_last":500,"rows_between":2000,"halvings":0,"cell_chars":16384,"cell_head_chars":4096},"cells_cut":0,"cells_raw":0,"read":"whole","date_system":"1900","formulas":"cached_only"}

{"sheet":"EConReport","index":0,"n_rows":7,"n_cols":6,"rows_kept":7,"cut":false,"hidden":false,"merged":[[0,0,0,5]],"flags":["formulas_cached_only"]}
["Izvješće o provedenom savjetovanju - Savjetovanje o Nacrtu Pravilnika o izmjeni Pravilnika o uvjetima za unutarnji ustroj kliničkih zdravstvenih ustanova"]
[]
["Redni broj","Korisnik","Isječak","Komentar","Status odgovora\n","Odgovor"]
[1,"Ivan Gabrilo","PRAVILNIK O IZMJENI PRAVILNIKA O UVJETIMA ZA UNUTARNJI USTROJ KLINIČKIH ZDRAVSTVENIH USTANOVA","Prema odredbama članka 163. Zakona o zdravstvenoj zaštiti propisano je, da zdravstvene ustanove svojim općim aktom uređuju pružanje zdravstvene zaštite, za nabrojene razine, što znači,  općim aktom o unutarnjoj organizaciji rada i sistematizaciji radnih mjesta te uvjetima za uspješno obavljanje poslova/radnih zadaća.\n Rečeno u prethodnom stavku odnosi se i na zdravstvene ustanove tercijarne razine zdravstvene zaštite iz članka 92. istog Zakona. \n Unutarnju organizaciju rada zdravstvenih ustanova, pa i ustanova tercijarne razine, indirektno utvrđuje i HZZO, kada utvrđuje parametre za kalkulaciju cijena usluga/programa rada.\n U prošlom vremenu – vremenu bivše SFRJ, kadrovski normativ/organizacijska jedinica bio je osnov za izradu pravilnika o sistematizaciji/organizaciji rada u zdravstvenim ustanovama ugovornim subjektima tadašnjeg HZZO-a. To znači, da je organizacijska jedinica bila odjel sa šefom odjela na uvjetno rečeno 96 kreveta, odsjek 32 kreveta i druge manje organizacijske jedinice, obično u dijagnostici. Broj zdravstvenih radnika unutar te/takve organizacijske jedinice bio je zadan. \n Shema organizacijskih jedinica/bolnica/klinika, sa brojem drugih zdravstvenih radnika u organizacijskoj jedinici bio je osnov za vrednovanje njihovog rada, pa je to na kraju prejudiciralo i ukupne troškove rada zaposlenih. Veći broj šefova većih/manjih organizacijskih jedinica, samo su povećavali troškove poslovanja koji nisu bili pokriveni prihodom, iako je u to vrijeme zdravstvena ustanova imala veći broj stjecanja izvornih prihoda.\n Postavlja se pitanje, da li Država ima potrebu i da li je ovlaštena na ovaj način nametati unutarnju organizaciju rada, pogotovo ako time čini rad skupljim u odnosu na procjenu koju financijskim planom i svojim STANDARDIMA utvrđuje HZZO? Očito da je to praksa, jer to potvrđuje  činjenica da se gubitak zdravstvenih ustanova stacionarnog tipa reproducira iz godine u godinu u iznosu od 1,5 milijardi kn, da je u strukturi ukupnog  zdravstva bolnička zdravstvena zaštita zastupljena sa puno većim %-tkom u odnosu na prosjek EU, da su troškovi bolničke zz također veći od prosjeka EU u odnosu na ostale vidove potrošnje, iako se to pokušava  maskirati, raščlanjivanjem pojedinih troškova, tj. njihovog izvlačenja iz ukupnih troškova za bolničku zz, kao npr. skupi lijekovi i td. …, što je inače sastavni dio troškova  bolničkog liječenja, pa time i ukupne bolničke zdravstvene zaštite.\n Ako je Zakonom o financijskom poslovanju  i predstečajnoj nagodbi i zdravstveni subjekt označen kao obveznik primjene tog/takvog zakona, za što je odgovoran čelnik zdravstvene ustanove, ne može se a i nije potrebno naturati shemu/organizaciju rada kliničkim ustanovama  mimo volje/procjene realne potrebe same zdravstvene ustanove.\n S tim u svezi, postavlja se također pitanje primjene Zakona o plaćama u javnim službama i za subjekte zdravstvene djelatnosti.  U bivšoj SFRJ, jedno vrijeme, do ZUR-a, egzistirala je primjena Zakona o ustanovama sa samostalnim financiranjem – taj Zakon primjenjivao se na zdravstvenu djelatnost. U raspodjeli sredstava za plaće, zdravstvene ustanove bile su autonomne. Plaće su se utvrđivale prema rezultatu rada  a ne prema zvanju i položaju (sad se nagomilavaju titule, koje nose odgovarajuće radno mjesto, pa imamo hiperprodukciju na svim razinama,  a ne mjeri se rad i rezultat rada,  što ima za posljedicu odlazak mladih liječnika u inozemstvo, gdje ostvaruju sve ono što ovdje, prema rečenom, ne mogu ostvariti ili nemaju perspektivu da ostvare). \n Ivan Gabrilo, dipl. iur, tajnik Udruge privatnih poslodavaca u zdravstvu"]
[2,"Ivan Čuljak","PRAVILNIK O IZMJENI PRAVILNIKA O UVJETIMA ZA UNUTARNJI USTROJ KLINIČKIH ZDRAVSTVENIH USTANOVA","Ne postoji „ustavni sustav“, a čak i ako se radi o grešci („sustav“ umjesto „sud“) nije jasno zašto se prvo navodi Odluka Ustavnog suda i navode tri odluke (iz 2012., 2013, i 2014. godine), a nakon toga ponovo navodi još jedna Odluka istog suda (2016. godina), pa je potrebno preformulirati cijeli pasus (Na temelju članka 75. stavka 2. Zakona o zdravstvenoj zaštiti ( „ Narodne novine“, broj 150/2008, 71/2010, 139/2010, 22/2011, 84/2011, 12/2012, 35/2012 – Odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske, 70/2012, 82/2013, 22/2014 – Odluka Ustavnog sustava Republike Hrvatske i 70/2016) ,ministar zdravstva donosi...)"]
[3,"HRVATSKA LIJEČNIČKA KOMORA","PRAVILNIK O IZMJENI PRAVILNIKA O UVJETIMA ZA UNUTARNJI USTROJ KLINIČKIH ZDRAVSTVENIH USTANOVA,\nČlanak 1.","Hrvatska liječnička komora protivi se prijedlogu izmjena Pravilnika kojim se predlaže ukidanje ograničenja broja mandata na koje osoba može biti imenovana kao odgovorna osoba ustrojstvene jedinice ustanove.\n\nKomora se protivi i prijedlogu izmjena Pravilnika kojim se predlaže brisanje odredbe koja propisuje da imenovanoj odgovornoj osobi ustrojstvene jedinice mandat mora isteći do ispunjenja uvjeta za starosnu mirovinu.\n\nKomora predlaže da u postupku imenovanja odgovorne osobe ustrojstvene jedinice obavezno sudjeluje stručni kolegij predmetne ustrojstvene jedinice, odnosno stručno vijeće ustanove, gdje nema ustrojenog stručnog kolegija, na način da je uprava ustanove dužna pribaviti prethodna mišljenja/suglasnosti stručnog kolegija odnosno stručnog vijeća o prijavljenim kandidatima za odgovornu osobu ustrojstvene jedinice, koja mišljenja/suglasnosti članovi stručnog kolegija odnosno stručnog vijeća donose isključivo tajnim glasovanjem."]
[4,"Udruga privatnih poslodavaca u zdravstvu, Zagreb, Rugvička 1 (UPPZ)","PRAVILNIK O IZMJENI PRAVILNIKA O UVJETIMA ZA UNUTARNJI USTROJ KLINIČKIH ZDRAVSTVENIH USTANOVA,\nČlanak 1.","Prema odredbama članka 163. Zakona o zdravstvenoj zaštiti propisano je, da zdravstvene ustanove svojim općim aktom uređuju pružanje zdravstvene zaštite, za nabrojene razine, što znači,  općim aktom o unutarnjoj organizaciji rada i sistematizaciji radnih mjesta te uvjetima za uspješno obavljanje poslova/radnih zadaća.\n Rečeno u prethodnom stavku odnosi se i na zdravstvene ustanove tercijarne razine zdravstvene zaštite iz članka 92. istog Zakona. \n Unutarnju organizaciju rada zdravstvenih ustanova, pa i ustanova tercijarne razine, indirektno utvrđuje i HZZO, kada utvrđuje parametre za kalkulaciju cijena usluga/programa rada.\n U prošlom vremenu – vremenu bivše SFRJ, kadrovski normativ/organizacijska jedinica bio je osnov za izradu pravilnika o sistematizaciji/organizaciji rada u zdravstvenim ustanovama ugovornim subjektima tadašnjeg HZZO-a. To znači, da je organizacijska jedinica bila odjel sa šefom odjela na uvjetno rečeno 96 kreveta, odsjek 32 kreveta i druge manje organizacijske jedinice, obično u dijagnostici. Broj zdravstvenih radnika unutar te/takve organizacijske jedinice bio je zadan. \n Shema organizacijskih jedinica/bolnica/klinika, sa brojem drugih zdravstvenih radnika u organizacijskoj jedinici bio je osnov za vrednovanje njihovog rada, pa je to na kraju prejudiciralo i ukupne troškove rada zaposlenih. Veći broj šefova većih/manjih organizacijskih jedinica, samo su povećavali troškove poslovanja koji nisu bili pokriveni prihodom, iako je u to vrijeme zdravstvena ustanova imala veći broj stjecanja izvornih prihoda.\n Postavlja se pitanje, da li Država ima potrebu i da li je ovlaštena na ovaj način nametati unutarnju organizaciju rada, pogotovo ako time čini rad skupljim u odnosu na procjenu koju financijskim planom i svojim STANDARDIMA utvrđuje HZZO? Očito da je to praksa, jer to potvrđuje  činjenica da se gubitak zdravstvenih ustanova stacionarnog tipa reproducira iz godine u godinu u iznosu od 1,5 milijardi kn, da je u strukturi ukupnog  zdravstva bolnička zdravstvena zaštita zastupljena sa puno većim %-tkom u odnosu na prosjek EU, da su troškovi bolničke zz također veći od prosjeka EU u odnosu na ostale vidove potrošnje, iako se to pokušava  maskirati, raščlanjivanjem pojedinih troškova, tj. njihovog izvlačenja iz ukupnih troškova za bolničku zz, kao npr. skupi lijekovi i td. …, što je inače sastavni dio troškova  bolničkog liječenja, pa time i ukupne bolničke zdravstvene zaštite.\n Ako je Zakonom o financijskom poslovanju  i predstečajnoj nagodbi i zdravstveni subjekt označen kao obveznik primjene tog/takvog zakona, za što je odgovoran čelnik zdravstvene ustanove, ne može se a i nije potrebno naturati shemu/organizaciju rada kliničkim ustanovama  mimo volje/procjene realne potrebe same zdravstvene ustanove.\n S tim u svezi, postavlja se također pitanje primjene Zakona o plaćama u javnim službama i za subjekte zdravstvene djelatnosti.  U bivšoj SFRJ, jedno vrijeme, do ZUR-a, egzistirala je primjena Zakona o ustanovama sa samostalnim financiranjem – taj Zakon primjenjivao se na zdravstvenu djelatnost. U raspodjeli sredstava za plaće, zdravstvene ustanove bile su autonomne. Plaće su se utvrđivale prema rezultatu rada  a ne prema zvanju i položaju (sad se nagomilavaju titule, koje nose odgovarajuće radno mjesto, pa imamo hiperprodukciju na svim razinama,  a ne mjeri se rad i rezultat rada,  što ima za posljedicu odlazak mladih liječnika u inozemstvo, gdje ostvaruju sve ono što ovdje, prema rečenom, ne mogu ostvariti ili nemaju perspektivu da ostvare). \n Ivan Gabrilo, dipl. iur, tajnik Udruge privatnih poslodavaca u zdravstvu"]