{"text_format":"2","workbook":"xls","n_sheets":1,"sheets":["EConReport"],"not_rendered":{"charts":0,"images":0,"macros":0,"external_links":0,"defined_names":0,"comments":0,"pivot_tables":0},"unopened":[],"bounds":{"document_bytes":16777216,"sheet_cells":100000,"run_cost":"one","rows_first":2000,"rows_last":500,"rows_between":2000,"halvings":0,"cell_chars":16384,"cell_head_chars":4096},"cells_cut":0,"cells_raw":0,"read":"whole","date_system":"1900","formulas":"cached_only"}

{"sheet":"EConReport","index":0,"n_rows":17,"n_cols":6,"rows_kept":17,"cut":false,"hidden":false,"merged":[[0,0,0,5]],"flags":["formulas_cached_only"]}
["Izvješće o provedenom savjetovanju - Savjetovanje za Prijedlog plana zakonodavnih aktivnosti Ministarstva zdravstva za 2018. godinu"]
[]
["Redni broj","Korisnik","Isječak","Komentar","Status odgovora\n","Odgovor"]
[1,"MARIO MEDVEDEC","OBRAZAC PRIJEDLOGA PLANA ZAKONODAVNIH AKTIVNOSTI ZA 2018. GODINU","...biomedical engineer, BSc(EE) MSc PhD\nInternational Federation for Medical and Biological Engineering\n  immediate past member, Clinical Engineering Division  \n  member, Health Technology Assessment Division \nWorld Health Organization, International Atomic Energy Agency\n  expert\n\nMinistarstvu zdravstva Republike Hrvatske predlažem provođenje sustavnih i sveobuhvatnih zakonodavnih aktivnosti regulacije i operacionalizacije problematike medicinskih proizvoda (eng. medical devices) tijekom njihovog cjelokupnog životnog vijeka, a radi sigurnosti, sljedivosti, učinkovitosti, djelotvornosti te osiguranja i kontrole kvalitete zdravstvene zaštite pučanstva, koja se ostvaruje postupcima sprječavanja, dijagnosticiranja, liječenja, praćenja i ublažavanja bolesti. Osnovno uporište ovakvog prijedloga je najnovija europska regulativa o medicinskim proizvodima [Regulation (EU) 2017/745 of the European Parliament and of the Council of 5 April 2017 On Medical Devices; Regulation (EU) 2017/746 of the European Parliament and of the Council of 5 April 2017 on In Vitro Diagnostic Medical Devices; Commission Implementing Regulation (EU) 2017/2185 of 23 November 2017 on the Codes...for Medical Devices), ali i drugi relevantni dokumenti te ukorijenjena načela dobre kliničke prakse glede medicinskih proizvoda. U izravnoj svezi sa životima i zdravljem ljudi tako, primjerice, već postoji hrvatska regulativa o kvaliteti, sigurnosti i uporabi medicinskih proizvoda koji rabe ionizirajuće zračenje (koji, međutim, u ukupnosti medicinskih proizvoda čine tek nekoliko postotaka), ili pak regulativa o kvaliteti i sigurnosti vozila i prometa na cestama, ali ne postoji regulativa o kvaliteti, sigurnosti i uvjetima uporabe, primjerice, anestezioloških, kirurških ili ultrazvučnih uređaja, elektrokardiografa, defibrilatora, dijalizatora, inkubatora, respiratora, infuzora, i mnogih drugih važnih medicinskih proizvoda.\nZdravstvene tehnologije obuhvaćaju medicinske proizvode, lijekove, cjepiva, zdravstvene postupke, programe i sustave, pričem su medicinski proizvodi i zdravstveni im postupci njihove ključne sastavnice. Medicinski proizvodi su, nadalje, instrumenti, naprave, uređaji, programska podrška, materijali ili drugi predmeti za humanu uporabu koji se tijekom zdravstvenog postupka rabe samostalno ili zajedno s nekim drugim predmetom uključujući i programsku podršku nužnu za njihovu pravilnu primjenu. Medicinski proizvodi svoje glavno namjeravano djelovanje u/na ljudskom tijelu ne postižu farmakološkim, imunološkim ili metaboličkim učincima, iako njihovo djelovanje može biti potpomognuto takvim učincima.\nBiomedicinsko inženjerstvo tj. inženjerstvo u biologiji i medicini odnosno biomedicini i zdravstvu nije samo dio suvremene medicine, već suvremena medicina ponajviše i napreduje upravo temeljem i pomoću biomedicinskog inženjerstva, a kliničko inženjerstvo u javnim i privatnim zdravstvenim ustanovama jedna je od glavnih djelatnosti koja danas zahtijeva specijaliste biomedicinskog inženjerstva. Biomedicinsko inženjerstvo je imanentno zdravstvenim tehnologijama, napose medicinskim proizvodima, a biomedicinski inženjeri su neposredno u vidu zanimanja tijekom izvođenja zdravstvenih postupaka u izravnom doticaju s pacijentima i njihovim uzorcima rabeći medicinske proizvode, pa bi u najboljem interesu i za najveću dobrobit bolesnika i njihovih obitelji, bolničkog osoblja, kliničkih ustanova, zdravstvenog sustava i društva u cjelini hrvatski zakonodavac trebao donijeti novi, odnosno izmijeniti i dopuniti postojeći Zakon o zdravstvenoj zaštiti, Zakon o biomedicinskom inženjerstvu, Pravilnik o specijalizaciji iz biomedicinskog inženjerstva, Zakon o medicinskim proizvodima, Zakon o kvaliteti zdravstvene zaštite, Pravilnik o standardima kvalitete zdravstvene zaštite  i dr., sukladno činjenici da biomedicinski inženjeri jesu zdravstveni radnici, a biomedicinsko inženjerstvo jest zdravstvena djelatnost kao nezaobilazan čimbenik sigurnosti, sljedivosti, učinkovitosti, djelotvornosti te osiguranja i kontrole kvalitete zdravstvene zaštite ljudi u 21. stoljeću."]
[2,"Hrvatsko društvo za biomedicinsko inženjerstvo i medicinsku fiziku ","OBRAZAC PRIJEDLOGA PLANA ZAKONODAVNIH AKTIVNOSTI ZA 2018. GODINU","Republika Hrvatska je preuzimanjem pravne stečevine EU dužna ulaskom u Europsku uniju prilagoditi svoj zdravstveni sustav, između ostalog, i Direktivi Vijeća EU 2013/59/EURATOM od 5. prosinca 2013. godine koja obvezuje članice EU da osiguraju odgovarajuću edukaciju, trening i profesionalno priznavanje medicinskih fizičara (Poglavlje IV, članak 14, stavak 2. i poglavlje VII, članak 59). Nadalje, Direktiva Vijeća EU 2013/59/EURATOM obvezuje članice EU da osiguraju da medicinski fizičari moraju biti odgovorni za dozimetriju, procjenu doze zračenja koju prima pacijent, moraju biti uključeni u savjetovanje o medicinskoj radiološkoj opremi te sudjelovati u optimizaciji zaštite od zračenja, kontroli kvalitete, prihvatnom ispitivanju radiološke opreme te edukaciji medicinskog osoblja koje sudjeluje u terapijskim i dijagnostičkim postupcima (poglavlje IX, članak 83). Za kvalitetan, za pacijente i medicinsko osoblje siguran i učinkovit rad medicinskih fizičara na ovakvoj razini uključenosti u gore navedene postupke, nužno je imati reguliranu profesiju medicinske fizike i odgovarajuću edukaciju i specijalističko usavršavanje iz medicinske fizike, koje u ovom trenutku u Republici Hrvatskoj ne postoje.\nMagistri fizike koji u hrvatskom zdravstvenom sustavu rade rade kao medicinski fizičari su osobe 7. i 8. razine obrazovanja po Hrvatskom kvalifikacijskom okviru te sudjeluju u dijagnostičkim i terapijskim postupcima nad pacijentima i svojim radom mogu utjecati na ishod postupaka u radioterapiji, nuklearnoj medicini, dijagnostičkoj i intervencijskoj radiologiji i zaštiti od zračenja pacijenata i medicinskog osoblja. Hrvatskim medicinskim fizičarima je postojećom hrvatskom zakonskom regulativom onemogućena regulacija profesije, daljnja edukacija i specijalističko usavršavanje. Nereguliranjem navedenog statusa medicinskih fizičara u zdravstvu, Republika Hrvatska direktno utječe i na prava i sigurnost pacijenata u pogledu pružanja sigurne, kvalitetne, učinkovite i količinski zadovoljavajuće zdravstvene zaštite građana na svojem državnom području (Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća EU 2011/24/EU o Primjeni prava pacijenata u prekograničnoj zdravstvenoj skrbi) iz svih područja zdravstvene zaštite u kojima sudjeluju medicinski fizičari u zdravstvu. Zbog toga je nužno da medicinski fizičari imaju zakonski definiranu djelatnost medicinske fizike i specijalizaciju iz medicinske fizike. \nSlijedom navedenog, predlaže se Ministarstvu zdravstva, kao stručnom nositelju da u prijedlog plana zakonodavnih aktivnosti za 2018.g. uključi i izradu prijedlog Zakona o djelatnosti medicinske fizike u zdravstvu, a kojim bi se medicinska fizika kao profesija u zdravstvu regulirala u nacionalnom zakonodavstvu.\n\nHDBIMF - Hrvatsko društvo za biomedicinsko inženjerstvo i medicinsku fiziku\nUnska 3\n10000 Zagreb\nRepublika Hrvatska\nTelefon:  +385 1 6129 808\nTelefaks:  +385 1 6129 652\nE-pošta:  hdbimf@hdbimf.hr\nWeb:  www.hdbimf.hr"]
[3,"Hrvatsko društvo za biomedicinsko inženjerstvo i medicinsku fiziku ","OBRAZAC PRIJEDLOGA PLANA ZAKONODAVNIH AKTIVNOSTI ZA 2018. GODINU","Radi osiguranja i kontrole kvalitete i sigurnosti zdravstvene zaštite stanovništva kroz prevencijske, dijagnostičke, terapijske, rehabilitacijske i palijacijske postupke, a osobito radi svekolikog osiguranja kvalitete, sigurnosti i izvedbenih mogućnosti medicinskih proizvoda (medical devices) tijekom njihovog cjelokupnog životnog vijeka te u konačnici uspostave povjerenja u rezultate mjerenja i razinu rizika zdravstvenih tehnologija povezanih sa životom i zdravljem pacijenata, zakonodavcu predlažemo BIOMEDICINSKE INŽENJERE DEFINIRATI KAO ZDRAVSTVENE RADNIKE, a BIOMEDICINSKO INŽENJERSTVO REGULIRATI KAO ZDRAVSTVENU DJELATNOST kroz Zakon o zdravstvenoj zaštiti, Zakon o biomedicinskom inženjerstvu te kroz izmjene i dopune drugih povezanih zdravstvenih zakona i podzakonskih akata.\nBiomedicinsko inženjerstvo je inženjerstvo primijenjeno u biologiji i medicini. Hrvatski biomedicinski inženjeri su stručnjaci 7. i 8. razine obrazovanja iz područja prirodnih, tehničkih, biotehničkih i interdisciplinarnih znanosti, a djelatni su već desetljećima u području biomedicine i zdravstva kao klinički stručnjaci u klinikama i kliničkim zavodima različitih kliničkih medicinskih grana, ali i u poljima javnog zdravstva i zdravstvene zaštite, veterinarske medicine, dentalne medicine i farmacije. Biomedicinski inženjeri se bave biomedicinskim mjerenjima i analizama, biomedicinskim oslikavanjem, molekularnim, staničnim i tkivnim inženjerstvom, umjetnim organima, farmaceutskim, genetičkim, neuro, rehabilitacijskim i kliničkim inženjerstvom, dozimetrijom i zaštitom od zračenja, biomehanikom, biomaterijalima, bio(nano)tehnologijama, biosenzorima i biouskladivošću, fiziološkim modeliranjima i simulacijama, biomedicinskom instrumentacijom, informacijsko-komunikacijskim tehnologijama, osiguranjem i kontrolom kvalitete i sigurnosti, biomedicinskom informatikom, statistikom, regulativom, itd.\nNa tom tragu i u prilog tome govori i cijeli niz domaćih, europskih i svjetski dokumenata, primjerice:  Regulation (EU) 2017/745, 2017/746 i 1394/2007; Directive 2013/59/EURATOM; Opinion of the European Economic and Social Committee on Biomedical Engineering; European Comission Regulated Professions Database; ISCO-08 Volume I International Standard Classification of Occupations; Nacionalna klasifikacija zanimanja 2010 - NKZ 10; International Atomic Energy Agency Safety Standards Radiation Protection and Safety of Radiation Sources; World Health Organization Resolution WHA60.29; International Electrotechnical Commission IEC60601, Zakon o kvaliteti zdravstvene zaštite i socijalne skrbi, Zakon o medicinskim proizvodima, Zakon o mjeriteljstvu, itd.\n\nHDBIMF - Hrvatsko društvo za biomedicinsko inženjerstvo i medicinsku fiziku\nUnska 3\nHR-10000 Zagreb\nRepublika Hrvatska\nTelefon:  +385 1 6129 808\nTelefaks:  +385 1 6129 652\nE-pošta:  hdbimf@hdbimf.hr\nWeb:  www.hdbimf.hr"]
[4,"Inovativna farmaceutska inicijativa","OBRAZAC PRIJEDLOGA PLANA ZAKONODAVNIH AKTIVNOSTI ZA 2018. GODINU","Kao zainteresirana strana, Inovativna farmaceutska inicijativa, udruženje koje okuplja 23 inovativne farmaceutske kompanije, a koje imaju oko 60% udjela u tržištu lijekova u RH, pozdravljamo prijedlog plana zakonodavnih aktivnosti Ministarstva zdravstva RH za 2018. godinu, uz najavu donošenja Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lijekovima i Zakona o izmjenama i dopuna Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju.\nPrije svega, primjećujemo da je predmetnim planom predviđeno različito vremensko razdoblje upućivanja istih u proceduru predlagatelja zakona, Vlade Republike Hrvatske, pa se tako za  Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o lijekovima predviđa upućivanje u 1. tromjesečju 2018., a za Zakon o izmjenama i dopuna Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju u 2. tromjesečju 2018. godine.\nMeđutim, smatramo da bi oba gore navedena zakonska prijedloga kao i druge Zakone koji uređuju područje određivanja cijena i osiguranja i uvjeta dostupnosti lijekova (uključujući  Zakon o lijekovima, Zakon o zdravstvenoj zaštiti te Pravilnike koji reguliraju određivanje cijena lijekova i stavljanje lijekova u Osnovnu i Dopunsku listu lijekova) trebalo razmatrati istovremeno kao dio sveobuhvatnog rješavanja, jer će jedino takav sveobuhvatni pristup rezultirati očekivanim ishodom - omogućavanjem veće dostupnosti lijekova pacijentima. \nImajući u vidu da se kao postojeći problemi koji zahtjevaju ovu promjenu zakonodavstva navode velika potrošnja osiguravatelja za lijekove, razvoj i dolazak na tržište sve većeg broja inovativnih lijekova s „enormno“ visokim cijenama te problem teške održivosti zdravstvenog sustava još jednom želimo skrenuti pažnju na činjenicu da iz provedenih analiza kojima raspolažemo jasno proizlazi da unatoč činjenici da su se ukupna izdvajanja Hrvatskog Zavoda za zdravstveno osiguranje povećala od 2006. godine, udio ukupne potrošnje na lijekove Zavoda se smanjio te da lijekovi nisu glavni pokretač rasta troškova Zavoda. Također, važno je naglasiti da upravo zbog dostupnosti inovativnih lijekova značajno su poboljšani ishodi liječenja mnogih bolesti, a u nekim bolestima se danas govori čak i o mogućnosti potpune eliminacije zahvaljujući visoko učinkovitoj terapiji pri čijoj procjeni vrijednosti većina europskih država uzima u obzir ne samo kratkoročno sagledivi trošak na lijekove već prije svega dugoročnu isplativost ulaganja u inovativne lijekove zbog dugoročnog učinka na društvo i ekonomiju.  \nBudući da Zakon o procjeni učinaka propisa (NN 44/17), prema kojem se i odvija ova procedura putem objavljenih obrazaca prethodne procjene propisa, u njegovom članku 13. propisuje mogućnost osnivanje radne skupine za izradu Iskaza o procjeni učinaka propisa  i  samog nacrta prijedloga zakona,  posebno naglašavamo da posjedujemo potrebnu ekspertizu za područje lijekova, u kojem kontekstu imamo buduću viziju pravilnika, koje bi valjalo unaprijed pripremiti, a koji će biti neophodni za provedbu najavljenih izmjena zakona, kako bi pravni okvir regulacije lijekova u RH bio predvidiv, transparentan i provediv, a sve u svrhu održivosti i što bolje dostupnosti lijekova pacijentima.\nStoga se  nadamo da ćemo u takvu radnu skupinu biti i uključeni, te se radujemo pozivu za uključivanjem, kao  i stručnom doprinosu  na tom području."]
[5,"Hrvatsko društvo biologa u zdravstvu","OBRAZAC PRIJEDLOGA PLANA ZAKONODAVNIH AKTIVNOSTI ZA 2018. GODINU","Kako je Hrvatsko društvo biologa u zdravstvu već kroz prethodno e-savjetovanje Prijedloga dopune plana normativnih aktivnosti za 2016. za stručnog nositelja Ministarstvo zdravlja (30. rujna 2015.), uputilo prijedlog uključenja Zakona o biološkoj djelatnosti u zdravstvu u normativne aktivnosti Ministarstva zdravstva, dobilo je odgovor 22. listopada 2015. kako je prijedlog primljen na znanje i da će se razmotriti potreba za donošenjem Zakona o biološkoj djelatnosti u zdravstvu, ovime predlažemo Ministarstvu zdravstva, kao stručnom nositelju, da se prijedlog plana normativnih aktivnosti za 2018.g. proširi i prijedlogom ZAKONA O BIOLOŠKOJ DJELATNOSTI U ZDRAVSTVU.\nNaime, Republika Hrvatska je preuzimanjem pravne stečevine EU bila dužna ulaskom u Europsku uniju prilagoditi svoj zdravstveni sustav Direktivi 2005/36/EC Europskog parlamenta i Vijeća od 7. rujna 2005. godine o priznavanju stručnih kvalifikacija što predstavlja pravni temelj za slobodno kretanje stručnjaka u EU. Zakonom o reguliranim profesijama i priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija (NN 124/09, N 45/11, NN 74/14) što nije adekvatno učinjeno.\nNavedenim je magistrima iz područja bioloških struka koji rade kao visoko obrazovani laboratorijski stručnjaci u zdravstvu (u području transplantacije organa i stanične terapije, reproduktivne medicine, molekularne genetike, citogenetike, laboratorijske imunologije, metaboličkih bolesti, te drugim područjima laboratorijske medicine) onemogućena regulacija profesije, daljnja edukacija i specijalističko usavršavanje. Nereguliranjem navedenog statusa biologa u zdravstvu se indirektno utječe i na prava i sigurnost pacijenata u pogledu pružanja sigurne, kvalitetne, učinkovite i količinski zadovoljavajuće zdravstvene zaštite građanima na svojem državnom području (Direktiva 2011/24/EU o Primjeni prava pacijenata u prekograničnoj zdravstvenoj skrbi) iz svih područja zdravstvene zaštite u kojima sudjeluju biolozi u zdravstvu.\nPotreba je smanjenja administrativnog opterećenja povezanog s priznavanjem stručnih kvalifikacija kao i uvođenje europske strukovne iskaznice kao dodane vrijednosti koja pojednostavljuje postupak priznavanja u okviru općeg sustava čime bi se pružila veća transparentnost i sigurnost stručnjacima. Direktiva 2013/55/EU prepoznaje biološku djelatnost i regulira je pod općim sustavom priznavanja stručnih kvalifikacija, Art. 11 e. Na profesionalnoj razini u Europskom i Hrvatskom kvalifikacijskom okviru navedeni su pod akademskim stupnjem magistra. Prema Direktivi 2013/55/EU u uvodnim izjavama pod točkom 25. je istaknuto kako bi trebalo putem uvođenja zajedničkih načela osposobljavanja promicati veći automatizam priznavanja stručnih kvalifikacija za potrebe profesija. Zajedničko načelo osposobljavanja trebalo bi imati oblik zajedničkih okvira osposobljavanja utemeljenih na zajedničkom skupu znanja, vještina i kompetencija ili zajedničkih testova osposobljenosti. Zajednički okviri osposobljavanja posebno za profesije u medicini trebale bi pružati visoku razinu javnog zdravlja i sigurnosti za pacijente.\nSlijedom navedenog, predlažemo Ministarstvu zdravstva da se PRIJEDLOG PLANA NORMATIVNIH AKTIVNOSTI ZA 2018.G. PROŠIRI I PRIJEDLOGOM ZAKONA O BIOLOŠKOJ DJELATNOSTI U ZDRAVSTVU, a kojim bi se biološka struka u zdravstvu u svim gore navedenim segmentima regulirala i implementirala u nacionalno zakonodavstvo."]
[6,"Hrvatska komora primalja ","OBRAZAC PRIJEDLOGA PLANA ZAKONODAVNIH AKTIVNOSTI ZA 2018. GODINU","Prema Planu normativnih aktivnosti Ministarstva zdravstva za 2017. godinu predviđeno je da će se Zakon o zdravstvenoj zaštiti poslati u proceduru Vladi u IV. tromjesečju 2017. godine a prijedlog Zakona o zdravstvenoj zaštiti nije ni bio na e- savjetovanju što znači da je nemoguće da se donese u ovoj godini. Stoga predlažemo da se u prijedlog plana zakodavnih aktivnosti za 2018. godinu uvrsti i Nacrt prijedloga Zakona o zdravstvenoj zaštiti.\nPredlažemo i da se u prijedlog plana zakonodavnih aktivnosti uvrste i Zakoni o izmjenama i dopunama strukovnih zakona a posebice Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o primaljstvu."]
[7,"SAVEZ DRUŠTAVA DISTROFIČARA HRVATSKE - SDDH","OBRAZAC PRIJEDLOGA PLANA ZAKONODAVNIH AKTIVNOSTI ZA 2018. GODINU","SDDH u cijelosti podržava prijedlog SOIH-a smatrajući da su izmjena i usklađivanje Zakona o Hrvatskom registru o osobama s invaliditetom žurni radi sustavnog prikupljanja podataka ali i usklađivanja s Konvencijom o pravima osoba s invaliditetom. Citiramo prijedlog SOIH-a. \n„Kao krovna organizacija osoba s invaliditetom upozoravamo na potpunu neusklađenost Zakona o Hrvatskom registru o osobama s invaliditetom koji je bio planiran da se izmijeni i uskladi s Uredbom o metodologijama vještačenja i drugim propisima  u 2017. godini. Kako do toga nije došlo a vidi se da nije u planu za  2018. godinu zahtijevamo da se obavezno uvrsti. Njegova je izmjena žurna jer nije usklađen s Konvencijom o pravima osoba s invaliditetom, s novom nadležnošću tijela koja dostavljaju podatke, s nazivljem ministarstava a da se posebno istakne s novom legislativom koja regulira način vještačenja i ostvarivanja prava za osobe s invaliditetom. Primjer su definicija invaliditeta koja nije u skladu s  Konvencijom, korištenje termina hendikep koji je zabranjen za uporabu, naziva mentalna retardacija  koji je diskriminirajući (primjeri su članak 2, 3, 11, 16 i drugi).  Napominjemo da je statistika koju HZJZ ažurno izdaje uistinu podloga za brojne analize i istraživanja te je nužno uskladiti način prikupljanja podataka“."]
[8,"ZAJEDNICA SAVEZA OSOBA S INVALIDITETOM HRVATSKE - SOIH","OBRAZAC PRIJEDLOGA PLANA ZAKONODAVNIH AKTIVNOSTI ZA 2018. GODINU","Kao krovna organizacija osoba s invaliditetom upozoravamo na potpunu neusklađenost Zakona o Hrvatskom registru o osobama s invaliditetom koji je bio planiran da se izmijeni i uskladi s Uredbom o metodologijama vještačenja i drugim propisima  u 2017. godini. Kako do toga nije došlo a vidi se da nije u planu za  2018. godinu zahtijevamo da se obavezno uvrsti. Njegova je izmjena žurna jer nije usklađen s Konvencijom o pravima osoba s invaliditetom, s novom nadležnošću tijela koja dostavljaju podatke, s nazivljem ministarstava a da se posebno istakne s novom legislativom koja regulira način vještačenja i ostvarivanja prava za osobe s invaliditetom. Primjer su definicija invaliditeta koja nije u skladu s  Konvencijom, korištenje termina hendikep koji je zabranjen za uporabu, naziva mentalna retardacija  koji je diskriminirajući (primjeri su članak 2, 3, 11, 16 i drugi).  Napominjemo da je statistika koju HZJZ ažurno izdaje uistinu podloga za brojne analize i istraživanja te je nužno uskladiti način prikupljanja podataka."]
[9,"HRVOJE HRŠAK","OBRAZAC PRIJEDLOGA PLANA ZAKONODAVNIH AKTIVNOSTI ZA 2018. GODINU","S obzirom da novi Zakon o zdravstvenoj zaštiti neće biti donešen u 2017. godini, u plan zakonodavnih aktivnosti potrebno je uvrstiti i dovršenje Nacrta prijedloga Zakona o zdravstvenoj zaštiti. Zbog velike i neodgodive potrebe u hrvatskom zdravstvu za definiranjem djelatnosti medicinske fizike i uvođenjem specijalističkog usavršavanja iz medicinske fizike te zadovoljenja niza uvjeta zadanih kliničkim potrebama, hrvatskom zakonskom i EU regulativom (COUNCIL DIRECTIVE 2013/59/EURATOM) te međunarodnim preporukama (Međunarodna agencija za atomsku energiju – IAEA), novi Nacrt prijedloga Zakona o zdravstvenoj zaštiti svakako treba sadržavati i izmjenjeni i dopunjeni Članak 124. (NN 82/13), stavak 2, u kojem treba stajati rečenica “Zdravstvenim radnicima smatraju se i medicinski fizičari.” Hrvatski medicinski fizičari su osobe 7. i 8. razine obrazovanja po Hrvatskom kvalifikacijskom okviru, koje sudjeluju u dijagnostičkim i terapijskim postupcima nad bolesnicima i svojim radom mogu utjecati na ishod liječenja i dijagnostičkih postupaka te bi, zbog toga, trebali biti smatrani zdravstvenim radnicima, učlanjeni u zdravstvenu komoru te imati zakonski definirane djelatnost medicinske fizike i specijalizaciju iz medicinske fizike. Međunarodne preporuke i dobra klinička praksa, smjernice i za Republiku Hrvatsku obvezujući dokumenti kao što je, primjerice, Direktiva vijeća EU 2013/59/EURATOM, zahtjevaju da se osigura odgovarajuća edukacija i trening (specijalizacija) i profesionalno priznavanje medicinskih fizičara. Također, prema Međunarodnoj klasifikaciji zanimanja ISCO-08 http://www.ilo.org/wcmsp5/groups/public/---dgrep\norts/---dcomm/---publ/documents/publication/wcms\n_172572.pdf, medicinski fizičari pripadaju skupini zdravstvenih radnika razvrstanih u vrsti 22. „zdravstveni stručnjaci“: \"...It should be noted that, while they are appropriately classified in this unit group with other physicists, medical physicists are considered to be an integral part of the health workforce alongside those occupations classified in a number of other unit groups in Mayor Group 2: Professionals....\". Nadalje, u dokumentu Međunarodne agencije za atomsku energiju, Radiation Protection and Safety of Radiation Sources: International Basic Safety Standards INTERIM EDITION (International Atomic Energy Agency – IAEA) http://www-pub.iaea.org/MTCD/Publications/PDF/p1\n531interim_web.pdf, medicinski fizičari se također smatraju zdravstvenim radnicima: \"...medical physicist - A health professional, with specialist education and training in the concepts and techniques of applying physics in medicine, and competent to practise independently in one or more of the subfields (specialties) of medical physics...\" Ova obrazloženja jasno upućuju na potrebu žurnog definiranja profesije medicinske fizike u Republici Hrvatskoj i uvođenje specijalizacije iz medicinske fizike na dobrobit hrvatskih bolesnika i hrvatskog zdravstvenog sustava. Prvi korak kojeg je na tom putu potrebno načiniti jest prepoznati i priznati hrvatske medicinske fizičare kao zdravstvene radnike. \n\nDr.sc.Hrvoje Hršak, dipl.inž.fiz.\nvoditelj sekcije medicinske fizike pri HDBIMF-u (Hrvatsko društvo za biomedicinsko iženjerstvo i medicinsku fiziku)\nOdjel medicinske fizike\nKBC Zagreb\nHR10000, Zagreb"]
[10,"IVAN ZIDAREVIĆ","OBRAZAC PRIJEDLOGA PLANA ZAKONODAVNIH AKTIVNOSTI ZA 2018. GODINU","Od 2014. godine u RH je na snazi Zakon o životnom partnerstvu osoba istog pola. Zakon o životnom partnerstvu homoseksualne zajednice prepoznaje kao obiteljske zajednice i time je u desetinama članaka regulisao medjusobne odnose, izmedju ostalih i one koji se tiču PRAVA I OBVEZE ŽIVOTNIH PARTNERA U SUSTAVU OBVEZNOG ZDRAVSTVENOG OSIGURANJA I ZDRAVSTVENE ZAŠTITE članci 66., 67. i 68.  \nZakonodavac je dužan da sve nove zakone prilagodi Zakonu o životnom partnerstvu osoba istog pola, koji je organski zakon u RH jer svoju pravnu snagu crpi iz Ustava RH."]
[11,"Centar za socijalnu skrb Đakovo","OBRAZAC PRIJEDLOGA PLANA ZAKONODAVNIH AKTIVNOSTI ZA 2018. GODINU","U Plan zakonodavnih aktivnosti bilo bi potrebno uvrstiti i izmjene i dopune  Zakona o zaštiti prava pacijenata, poglavito u dijelu kojim se regulira zaštita pacijenta koji nije sposoban dati pristanak, regulirano čl. 17. Zakona o zaštiti prava pacijenata (\"Narodne novine\", broj: 169/04). Također bi se odredbe Zakona o zaštiti prava pacijenata trebale uskladiti sa Zakonom o zaštiti osoba s duševnima smetnjama (\"Narodne novine\", broj: 76/14) te Obiteljskog zakona (\"Narodne novine\", broj: 103/15), u dijelu kojim je regulirano skrbništvo. O problemima u praksi vezanim uz primjenu odrebi spomenutih zakona te Konvencije o pravima osoba s invaliditetom (\"Narodne novine - Međunarodni ugovori\", broj: 6/07, 3/08 i 5/08) u svom Izvješću o radu za 2016. godinu govorila je i Pravobraniteljica za osobe s invaliditetom."]
[12,"ZAJEDNICA SAVEZA OSOBA S INVALIDITETOM HRVATSKE - SOIH","OBRAZAC PRIJEDLOGA PLANA ZAKONODAVNIH AKTIVNOSTI ZA 2018. GODINU,\nPRIJEDLOG PLANA ZAKONODAVNIH AKTIVNOSTI MINISTARSTVA ZDRAVSTVA ZA 2018. GODINU","Kao krovna organizacija osoba s invaliditetom upozoravamo na potpunu neusklađenost Zakona o Hrvatskom registru o osobama s invaliditetom koji je bio planiran da se izmijeni i uskladi s Uredbom o metodologijama vještačenja i drugim propisima  u 2017. godini. Kako do toga nije došlo a vidi se da nije u planu za  2018. godinu zahtijevamo da se obavezno uvrsti. Njegova je izmjena žurna jer nije usklađen s Konvencijom o pravima osoba s invaliditetom, s novom nadležnošću tijela koja dostavljaju podatke, s nazivljem ministarstava a da se posebno istakne s novom legislativom koja regulira način vještačenja i ostvarivanja prava za osobe s invaliditetom. Primjer su definicija invaliditeta koja nije u skladu s  Konvencijom, korištenje termina hendikep koji je zabranjen za uporabu, naziva mentalna retardacija  koji je diskriminirajući (primjeri su članak 2, 3, 11, 16 i drugi).  Napominjemo da je statistika koju HZJZ ažurno izdaje uistinu podloga za brojne analize i istraživanja te je nužno uskladiti način prikupljanja podataka."]
[13,"Alen Stojanović","OBRAZAC PRIJEDLOGA PLANA ZAKONODAVNIH AKTIVNOSTI ZA 2018. GODINU,\nOBRAZAC PRETHODNE PROCJENE  ZA ZAKON O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O OBVEZNOM ZDRAVSTVENOM OSIGURANJU","Osnovni dojam koji se dobije prilikom čitanja ove procjene je da je pisac imao pogled iz kuta državnih bolnica i HZZO-a. Nema se dojam da je analizom obuhvaćen cijeli sustav a počevši od primarne do kvarterne razine zdravstvene zaštite te neizostavnih Zavoda koji čine jako bitnu komponentu sustava a često se izostavljaju iz analiza i planova.\nDopuna točke 2. – u cijelosti. Evidentno je da je financiranje zdravstvenog sustava putem HZZO-a, odnosno upravljanje prihodima i rashodima unutar HZZO-a osnovni problem. To se jasno navodi. No, pisac analize ima mišljenje da je osnovni problem na strani prihoda HZZO-a dok se rashodna strana uopće ne uzima u obzir. Kamo i kako se troše novci koje sada HZZO ima na raspolaganju? Da li je moguće bolje upravljanje tim sredstvima kako bi se učinkovitost cjelokupnog sustava povećala? To su pitanja koja nisu ni spomenuta u analizi i prijedlogu mjera. Uvidom u organizaciju zdravstvenog sustava iz pozicije obiteljskog liječnika – a kod nas na kraju sve završi jer mi jesmo, ali ne samo to, „skretničari“ koji bolesnike/pacijente usmjeravamo putevima pretraga i liječenja kako kroz bolnice (i druge ustanove više razine) tako i izvan bolnica – upadljiv je problem organizacije i raspolaganja resursima koji već postoje. Posve kriva statistika koja se boduje (broj BO dana/pacijenata) je dovela do sve većeg vraćanja pacijenata u bolnice na kontrole ili dodatno liječenje zbog komplikacija ili nedovršenog liječenja. Imam dojam da su kolege u bolnicama pod velikim pritiskom kako bi povećali „promet po krevetu“ (jako ružan izraz ali dobro opisuje trenutno stanje) odnosno kako bi se bolesnike što prije otpustilo iz bolnice na kućno liječenje. Logika je jasna – bolničko liječenje je skupo. No, koliko košta nastavak liječenja izvan bolnice a dio kojeg pacijenti pokrivaju direktnim plaćanjem zbog nedostupnosti pojedinih usluga (manjak tehničara za njegu u kući, transport bolnih ali pokretnih, cijena pratnje koja mora uzeti slobodan dan ili bolovanje, izlaganje svim rizicima pri transportu bilo sanitetom bilo u osobnom aranžmanu…). Taj dio se ne spominje u analizi.\nAnaliza ne uzima u obzir postojanje dijagnostičkih kapaciteta koji se moraju održavati 24-h a koriste se samo 4-6 sati. U našim bolnicama postoje brojni uređaji koji su koštali jako puno pri nabavci, čije održavanje košta a koji se koriste tek manji dio vremena tijekom dana/tjedna. To stvara privid liste čekanja i tjera pacijente koji si to mogu priuštiti u privatni zdravstveni sektor. Koliko se vidi privatni zdravstveni sektor nije u krizi već buja a razlog je, između ostalog, realna cijena usluge te dostupnost.\nNe postoji rješenje koje bi moglo državni zdravstveni sustav „staviti na noge“ a da se cijene usluga koje se pružaju ne postave realno – kao orijentir neka bude 80% cijene za istu uslugu u privatnom sektoru. Zašto? Cijene uređaja i potrošnog materijala su jednake za privatno i za državno zdravstvo ali je razlika u određenoj cijeni usluge koja se tim uređajima pruža. Dobar gospodar će uračunati realno vrijeme amortizacije i trajanje pojedinog uređaja, cijenu rada liječnika + tehničara + svog pomoćnog osoblja, cijenu održavanja cijele ustanove (tzv. hladni pogon), vrijeme rada/iskorištenosti tijekom dana/tjedna i prema tome formirati cijenu usluge kako ne bi bio na gubitku ali i kako bi bio cjenovno konkurentan (dovoljno jeftin). HZZO ne postupa kao predstavnik dobrog gospodara jer cijene koje su određene za pojedine usluge i postupke su apsolutno nerealno niske i ne uzimaju u obzir sve elemente koje bi dobar vlasnik uzeo pri formiranju cijene. Posljedično se oprema loše održava ili kvari zbog korištenja potrošnog materijala niže kakvoće ili se neadekvatno održava – najbanalniji primjer je gašenje nekih uređaja za koje proizvođač daje uputu da se to radi samo iznimno jer se pri svakom pokretanju sustav mora ponovno kalibrirati ili podesiti za rad, a sve zbog uštede na energiji, time se jasno gubi garancija u slučaju kvara. Ima sličnih primjera još puno. Cijena pojedine operacije prema HZZO-ovom cjeniku može biti i više PUTA manja u odnosu na istu u privatnom sektoru. To bolnice stavlja u položaj da je jedini način da posluju pozitivno – ne raditi. Svaki postupak bolnice dovodi do gubitka. Dokaz tome je samo jedna bolnica u Hrvatskoj koja posluje pozitivno. Samo jedna! Da li se autor analize uputio u Lovran i proučio model rada i organizacije? Tamo je uprava sigurno postavljena prema modelu „dobar vlasnik“.\nDopuna točke 3. – djelomično. Normativna rješenja su potrebna. Mora se znati minimum koji je svima ODMAH dostupan, ili u najkraćem mogućem roku. A time se sve drugo stavlja u kategoriju „po potrebi, ako postoje uvjeti“ – drugim riječima taj dio će vjerojatno biti prepušten listama čekanja odnosno usmjeren u privatni sektor. No, norme neće riješiti nedostatak kadra. Tko će te norme provoditi? Ciljevi koji se opisuju zvuče kao skup lijepih želja ali ne zvuče realno u situaciji gdje već sada postoje cijele regije gdje ljudi nemaju pristup izabranom liječniku obiteljske medicine, stomatologu, pedijatru ni ginekologu. Na primarnoj razini su rupe već toliko velike da je upitno kada će se i da li će se moći „zakrpati“ a podsjećam na početak mog teksta i činjenicu da svako liječenje započinje i završava na primarnoj razini. U slučaju nedostatka primarne razine opterećuje se skuplja viša razina ili se ljudi/pacijenti snalaze kroz privatni sektor.\nNa sekundarnoj razini treba imati dovoljno stručnog osoblja koje bi moglo pružiti te normirane usluge. Ima već sada bolnica koje na pojedinim odjelima jednostavno ne mogu organizirati 24-satni rad, odnosno organiziraju ga kroz svjesno kršenje prava radnika a samo zbog savjesnosti i odgovornosti medicinskog osoblja koje radi i preko granica izdržljivosti.\nNormativne mjere – apsolutno da ali REALNE mjere, ostvarive u sadašnjosti, sa sadašnjim kapacitetima.\nPitanje financiranja se mora i drugačije postaviti. Zašto bi državne ustanove imale samo jedan izvor prihoda – HZZO? Ne računam pokrivanje troškova participacije za usluge putem dopunskog zdravstvenog osiguranja – što opet pada velikim dijelom na teret HZZO-a (HZZO – dopunsko je, čini mi se, najzastupljenije). Omogućiti plaćanje pojedinih usluga prema realnim cijenama – na zahtjev pacijenta – mislim da bi bilo posve korektno i moralno, naravno uz potpunu transparentnost liste.\nPrimjer – ako HZZO plaća npr. 25 RTG snimaka vratne kralježnice na dan a postoji veća potreba nastaje lista čekanja koja je sve duža i duža. Ustanova koja obavlja snimanje može povećati broj snimanja (što najčešće i rade) na svoju štetu jer će biti plaćeno samo koliko je ugovoreno. Osoba koja želi uslugu preko HZZO-a mora ići na listu tih 25-na-dan što može biti za dva mjeseca. Ako ima novaca najčešće se odluči otići privatno i platiti (ili se „snađe preko poznanstva“). Ako postoji slobodno vrijeme RTG uređaja i slobodan djelatnik koji upravlja uređajem te radiolog koji će očitati nalaz – zašto je nemoralno ponuditi takvom pacijentu RTG snimanje možda već sutra ako plati prema javno dostupnom cjeniku? Takav prihod bi se trebao dijelom dodijeliti radnicima koji su taj posao odradili a dijelom bi bio prihod ustanove.\nDopuna točke 4. – u cijelosti. Ne prepoznavanje neiskorištenih potencijala sadašnjeg sustava ozbiljno stavlja sumnju u širinu pogleda na sustav te potencijal za kreiranje novih rješenja koja bi trebala obuhvatiti CIJELI sustav. Koji su to potencijali? E-zdravstvo! Kroz, trenutno nedovršeni, sustav e-zdravstva bi se troškovi mogli smanjiti za minimalno 20% samo kada bi se sustav dovršio. Živimo u 21. stoljeću kada se već i uporaba običnog telefona (u odnosu na mobilne) smatra zastarjelom tehnologijom. E-mail je već skoro otišao u prošlost a u e-zdravstvo još nije ni došao. O drugim, suvremenim, modelima komunikacije da ni ne govorim.\nLiječenje i dijagnostika se najmanje 20% (a slobodno bih mogao reći i 50% u nekirurškim strukama) svedu na kratku razmjenu informacija – razgovor sa pacijentom ili čitanje nalaza te donošenje odluka i davanje savjeta sukladno tim informacijama. Masa pacijenata zatrpava čekaonice zbog kratkog savjeta u odnosu na neki nalaz ili možda „redovne kontrole“. O kvaliteti razgovora koji se svede na 2-5 minuta bi se jako puno moglo pričati.\nVeć više godina postoji mogućnost A5 uputnice – konzultacija bez pacijenta – ali se ta mogućnost tek kao „pilot projekt“ koristi u nekim Zagrebačkim bolnicama. Ostatak Hrvatske je izuzet. Odnosno, korištenje A5 uputnice se svede na upućivanje člana obitelji na konzultaciju kod liječnika u bolnicu a radi neke kontinuirane bolesti (ponovo troškovi koje nitko ne uzima u obzir).\nOtvaranjem službenih komunikacijskih kanala kroz e-zdravstveni sustav bi se povećala kvaliteta pruženih savjeta (liječnik pita i liječnik mu odgovara na pitanje), smanjile gužve u čekaonicama (što smanjuje i spomenute nemjerljive troškove ali i zdravstvene rizike zbog boravka mase ljudi u malim prostorima), smanjile bi se liste čekanja jer bi se naručivali samo pacijenti koji fizički moraju doći na neku pretragu ili pregled, oslobodilo bi se više vremena za specijalistički rad odnosno puno kvalitetniji rad uz veće zadovoljstvo (zbog smanjenog stresa pri radu) i pacijenta i liječnika/tehničara/osoblja, uz plaćanje ove DTP/DTS usluge (cijena bi bila manja od cijene pregleda, mislim da je to sasvim logično) došlo bi i do uštede u zdravstvu i to ne samo kroz direktne nego i kroz indirektne uštede jer bi se zbog kvalitetnijih savjeta smanjilo izdavanje pogrešne terapije pa ponovno izdavanje ispravne, itd.\nSmisao svega što sam napisao je da nisu iscrpljene sve mogućnosti sadašnjeg sustava. Kreiranje nekog novog sustava uz stav kako ništa u sadašnjem sustavu ne valja je posve pogrešan početak. Zdravstveni sustav može biti bolji i korisniji kako pojedincu tako i naciji ali samo ako se nadograđuje i stalno procjenjuje. Ono što je dobro treba zadržati a novosti, zbog napretka znanja i tehnologija, uvrstiti prema mogućnostima. Insistirati na izvrsnosti a ne na svaštarenju i tu izvrsnost nagraditi jer je to jeftinije nego krpati za nekim tko svaštari.\nI samo završna misao. Nema jeftinog a defanzivnog zdravstva. Takvo što nitko nije uspio ni zamisliti a kamo li kreirati. Dok god se liječnici nalaze pod stalnom prijetnjom tužbama i sankcijama, kaljanju ugleda, ugrozi karijere dotle će se preporučati i masa nepotrebnih pretraga „za svaki slučaj“ – a to su novci koji čine desetke postotaka u ukupnim troškovima zdravstva, kako mjerljivim tako i nemjerljivim zbog nepotrebnog produživanja vremena obrade. Zaštita liječnika kroz pravne norme i regule bi u istoj godini proizvela značajno smanjenje navedenih zdravstvenih troškova. Odlazak liječnika nije samo stvar plaće već sigurnosti i uvjeta rada – to je razlog kod najmanje 85% kolega koji su otišli ili su na putu da odu. A ako odu – tko će provoditi propisane norme."]
[14,"IVAN ZIDAREVIĆ","OBRAZAC PRIJEDLOGA PLANA ZAKONODAVNIH AKTIVNOSTI ZA 2018. GODINU,\nOBRAZAC PRETHODNE PROCJENE  ZA ZAKON O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O OBVEZNOM ZDRAVSTVENOM OSIGURANJU","Od 2014. godine u RH je na snazi Zakon o životnom partnerstvu osoba istog pola. Zakon o životnom partnerstvu homoseksualne zajednice prepoznaje kao obiteljske zajednice i time je u desetinama članaka regulisao medjusobne odnose, izmedju ostalih i one koji se tiču PRAVA I OBVEZE ŽIVOTNIH PARTNERA U SUSTAVU OBVEZNOG ZDRAVSTVENOG OSIGURANJA I ZDRAVSTVENE ZAŠTITE članci 66., 67. i 68.  \nZakonodavac je dužan da sve nove zakone prilagodi Zakonu o životnom partnerstvu osoba istog pola, koji je organski zakon u RH jer svoju pravnu snagu crpi iz Ustava RH."]