{"text_format":"5","workbook":"xls","n_sheets":1,"sheets":["EConReport"],"read":"whole","date_system":"1900","formulas":"cached_only"}

{"sheet":"EConReport","index":0,"n_rows":7,"n_cols":6,"rows_kept":7,"merged":[[0,0,0,5]],"flags":["formulas_cached_only"]}
["Izvješće o provedenom savjetovanju - Savjetovanje o Nacrtu prijedloga Nacionalnog plana razvoja kliničkih bolničkih centara, kliničkih bolnica, klinika i općih bolnica u Republici Hrvatskoj 2018. - 2020"]
[]
["Redni broj","Korisnik","Isječak","Komentar","Status odgovora\n","Odgovor"]
[1,"Hrvatsko društvo za biomedicinsko inženjerstvo i medicinsku fiziku ","NACRT PRIJEDLOGA NACIONALNOG PLANA RAZVOJA KLINIČKIH BOLNIČKIH CENTARA, KLINIČKIH BOLNICA, KLINIKA I OPĆIH BOLNICA U REPUBLICI HRVATSKOJ 2018. – 2020.","Sekcija za kliničko inženjerstvo\n\nBiomedicinsko inženjerstvo (biomedical engineering) - inženjerstvo u biologiji i medicini odnosno biomedicini i zdravstvu - nije samo dio suvremene medicine, već suvremena medicina ponajviše i napreduje upravo temeljem i pomoću biomedicinskog inženjerstva, a kliničko inženjerstvo (clinical engineering) u javnim i privatnim zdravstvenim ustanovama jedna je od glavnih djelatnosti koja danas zahtijeva specijaliste biomedicinskog inženjerstva (http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?\nuri=CELEX%3A52014IE4419).\nBiomedicinsko inženjerstvo je imanentno zdravstvenim tehnologijama (health technology), napose medicinskim uređajima i opremi / medicinskim proizvodima (medical device), pa bilo kakvo ozbiljnije razmatranje racionalizacija i optimizacije zdravstvene zaštite (u kojoj zdravstvene tehnologije i medicinski proizvodi igraju ključnu ulogu u svakom dijelu njihovog cjelokupnog bolničkog životnog vijeka) naprosto nije moguća bez uključivanja biomedicinskih inženjera kao aktivnih dionika.\nU izravnoj svezi sa životima i zdravljem ljudi tako, primjerice, već postoji hrvatska regulativa o osiguranju i kontroli kvalitete i sigurnosti medicinskih proizvoda koji rabe ionizirajuće zračenje, ili pak regulativa o osiguranju i kontroli kvalitete i sigurnosti vozila i prometa na cestama, ali ne postoji regulativa o osiguranju i kontroli kvalitete i sigurnosti, primjerice, anestezioloških, kirurških ili ultrazvučnih uređaja, elektrokardiografa, defibrilatora, dijalizatora, inkubatora, respiratora, infuzora, i mnogih drugih važnih medicinskih proizvoda.\nStoga zakonskom regulativom valja propisati kako BOLNICE MORAJU ZAPOŠLJAVATI BIOMEDICINSKE INŽENJERE, A KLINIČKI BOLNIČKI CENTRI I KLINIČKE BOLNICE  USTROJAVATI I ODJELE BIOMEDICINSKOG INŽENJERSTVA te kako se BIOMEDICINSKI INŽENJERI SPECIJALISTIČKI USAVRŠAVANAJU, analogno drugim zdravstvenim radnicima iste visokoškolske razine obrazovanja a sve u najboljem interesu i za najveću dobrobit bolesnika i njihovih obitelji, bolničkog osoblja, kliničkih ustanova, zdravstvenog sustava i društva u cjelini Republike Hrvatske  u 21. stoljeću.","Primljeno na znanje","Primljeno na znanje."]
[2,"Hrvoje Hršak","NACRT PRIJEDLOGA NACIONALNOG PLANA RAZVOJA KLINIČKIH BOLNIČKIH CENTARA, KLINIČKIH BOLNICA, KLINIKA I OPĆIH BOLNICA U REPUBLICI HRVATSKOJ 2018. – 2020.,\n1. UVOD","U nacrt prijedloga nacionalnog plana razvoja kbc-ova, kb-ova, klinika i ob-ova treba uvrstiti i plan razvoja edukacjiskih i specijalističkih programa za stručnjake u medicini, jer bez takvog razvoja nije moguće razvijati zdravstvene ustanove i slijediti najnovije trendove u medicinskoj znanosti, što je u nacionalnom planu navedeno kao primarni cilj. Za neke profesije u hrvatskom zdravstvu uopće ne postoje nikakvi specijalistički/edukacijski programi (medicinski fizičari, biomedicinski inženjeri, biolozi u zdravstvu itd.). Primjerice, RH je posljednja clanica EU u kojoj medicinska fizika i biomedicinsko inženjerstvo nisu ni priznate ni prepoznate profesije te za njih ne postoje nikakvi programi specijalizacije i edukacije, certificiranja i licenciranja za samostalan rad u dijagnostičkim i terapijskim postupcima. S druge strane, od tih se profesija očekuje da budu na odgovarajućem nivou znanja i kompetencija te da prate moderne znanstvene i kliničke trendove u medicini (npr. u radioterapiji, nuklearnoj medicini, dijagnostičkoj radiologiji, zaštiti od zračenja, neuroznanosti i sl.). Smatram da je u definiranju takvih specijalističkih programa potrebno uspostaviti puno jaču horizontalnu suradnju između kliničkih ustanova i medicinskih fakulteta, ali i drugih, kao što su prirodoslovno-matematički i fakultet elektrotehnike i računarstva, a također i vertikalnu suradnju između kliničkih ustanova i ministarstva zdravstva.\n\nDr.sc.Hrvoje Hršak, dipl.inž.fiz.\nOdjel medicinske fizike KBC-a Zagreb\nVoditelj Sekcije medicinske fizike pri HDBIMF-u","Primljeno na znanje","Primljeno na znanje."]
[3,"Hrvatska psihološka komora","NACRT PRIJEDLOGA NACIONALNOG PLANA RAZVOJA KLINIČKIH BOLNIČKIH CENTARA, KLINIČKIH BOLNICA, KLINIKA I OPĆIH BOLNICA U REPUBLICI HRVATSKOJ 2018. – 2020.,\n6. CILJEVI I MJERE NACIONALNOG PLANA","S obzirom na navedene ciljeve i mjere Nacionalnog plana željeli bismo skrenuti pozornost na sljedeće:\nU ustanovama navedenim u uvodu Nacrta prijedloga Nacionalnog plana razvoja kliničkih bolničkih centara, kliničkih bolnica, klinika i općih bolnica u Republici Hrvatskoj od 2018. do 2020. prema podacima iz Registra članova HPK zaposleno je oko 170 psihologa.\n\nJoš 2009. godine Stručni razredi za kliničku i zdravstvenu psihologiju HPK, na traženje tadašnjeg Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi, a prema dostupnim normama i standardima drugih europskih država, napravili su procjenu optimalnog broja psihologa u zdravstvenom sustavu koji bi trebao iznositi između 450 i 500. \nVažno je napomenuti potrebu prisutnosti psihologa na poslovima kojima je obuhvaćeno područje zdravstvene skrbi u: primarnoj i sekundarnoj prevenciji, tretmanima i održavanju kvalitete života psihijatrijskih i somatskih (naročito psihosomatskih) bolesnika, kao i njihovih obitelji.\n\nPodručja u koja bi trebao biti uključen i psiholog su:\npsihijatrija, interna medicina, onkologija, neurologija, kirurgija, traumatologija, ginekologija, ortopedija, dermatologija, pedijatrija, rehabilitacija (neurološka, kardiološka, posttraumatska, postoperativna), palijativna skrb\n\nPostupci:\ndijagnostika i tretmani, prevencija psihopatoloških pojava (ovisnosti, poremećaji u ponašanju, mentalno zdravlje), priprema bolesnika za operativne zahvate, prilagodba na kroničnu bolest i/ili invalidnost (suočavanje, pridržavanje liječničkih uputa,  promjena životnog stila, održavanje kvalitete života), kontrola akutne i kronične boli, edukacije (za bolesnike, medicinsko osoblje i obitelji).\nSmatramo da postizanje ciljeva Nacionalnog plana nije moguće bez zapošljavanja većeg broja psihologa u zdravstvenom sustavu.","Primljeno na znanje","Primljeno na znanje."]
[4,"Hrvoje Hršak","NACRT PRIJEDLOGA NACIONALNOG PLANA RAZVOJA KLINIČKIH BOLNIČKIH CENTARA, KLINIČKIH BOLNICA, KLINIKA I OPĆIH BOLNICA U REPUBLICI HRVATSKOJ 2018. – 2020.,\n6. CILJEVI I MJERE NACIONALNOG PLANA","U mjerama za ostvarivanje ciljava Nacionalnog plana spominje se mogućnost sufinanciranja provedbe plana iz strukturnih fondova. Smatram da planiranje korištenja EU fondova nije dovoljno razrađeno za financiranje pojedinih velikih segmenata u zdravstvu. Primjerice, EU projektom \"Dnevne bolnice\" (koji je, ako se ne varam, bio težak 500 mil.kn), nabavljana je i radioterapijska oprema (linearni akceleratori, racunalni sustavi za planiranje i sl.). Međutim, ta je nabavka radioterapijske opreme zasad sporadična, nedovoljna (nabavljen sam jedan linak) i na nacionalnom nivou neplanska.  Hrvatski radioterapijski kapaciteti su nedovoljno razvijeni i zastarjeli (i po brojnosti uređaja i po suvremenosti opreme i metoda, a i po edukaciji onkologa, medicinskih fizičara i radioloških tehnologa) i samo za njihovu obnovu i razvoj u ovom trenutku je potrebno barem 400-500 mil.kn (gotovo koliko je težak sam projekt \"Dnevne bolnice\"). Stoge je potrebno pokrenuti zasebne projekte koji specifično ciljaju na razvoj i unaprijeđenje određenih dijagnostičko-terapijskih metoda, kao što bi npr. mogao biti. projekt \"Obnova i razvoj hrvatskih radioterapijskih kapaciteta\" koji bi se financirao iz fondova EU (400-500 mil.kn). Također bi se trebali definirati i odgovarajući edukacijski projekti za financiranje iz EU fondova, posebice za one profesije za koje još uvijek u Hrvatskoj ne postoje specijalistički programi usavršavanja, npr. projekt \"Razvoj i uvođenje specijalističkog usavršavanja iz medicinske fizike\".\n\nDr.sc.Hrvoje Hršak, dipl.inž.fiz.\nOdjel medicinske fizike KBC-a Zagreb\nVoditelj Sekcije medicinske fizike HDBIMF-a","Primljeno na znanje","Primljeno na znanje."]