{"text_format":"2","workbook":"xls","n_sheets":1,"sheets":["EConReport"],"not_rendered":{"charts":0,"images":0,"macros":0,"external_links":0,"defined_names":0,"comments":0,"pivot_tables":0},"unopened":[],"bounds":{"document_bytes":16777216,"sheet_cells":100000,"run_cost":"one","rows_first":2000,"rows_last":500,"rows_between":2000,"halvings":0,"cell_chars":16384,"cell_head_chars":4096},"cells_cut":0,"cells_raw":0,"read":"whole","date_system":"1900","formulas":"cached_only"}

{"sheet":"EConReport","index":0,"n_rows":6,"n_cols":6,"rows_kept":6,"cut":false,"hidden":false,"merged":[[0,0,0,5]],"flags":["formulas_cached_only"]}
["Izvješće o provedenom savjetovanju - Savjetovanje s javnošću za Obrazac prethodne procjene za Zakon o  upravljanju i održavanju višestambenih i poslovnih zgrada"]
[]
["Redni broj","Korisnik","Isječak","Komentar","Status odgovora\n","Odgovor"]
[1,"IGOR DOUBEK","OBRAZAC PRETHODNE PROCJENE ZA ZAKON O UPRAVLJANJU I ODRŽAVANJU VIŠESTAMBENIH I POSLOVNIH ZGRADA,\n1.OPĆE INFORMACIJE","Krajnje je vrijeme da se napokon urede nedorečenosti i popune pravne praznine u glavi 4. trećeg dijela važećeg Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima kojima se uređuje obveza upravljanja imovinom u zgradama nad kojima vlasništvo dijeli više subjekata, bez obzira da li su to fizičke osobe ili pravne osobe (tvrtke, zadruge, državne ustanove ), a što spada u područje građanskoga prava. Iz obveze upravljanja imovinom proizlazi i obveza održavanja imovine, u ovom slučaju zgrade, u takvom stanju koje omogućuje njeno sigurno i kvalitetno korištenje i koje neće narušavati njen arhitektonski izgled. Po mom mišljenju bilo bi mudrije doraditi Zakon o vlasništvu i drugim stvarnim pravima jer će se tada intervenirati samo na jednom zakonu. Ako se ipak želi ići u susret onima koji zazivaju novi zakon onda će se morati istodobno raditi na dva zakona jer se oba ne mogu preklapati u uređivanju iste materije. Dakle, dobrodošla je svaka inicijativa i s bilo koje strane, no, Ministarstvo graditeljstva i prostornoga uređenja ne bi trebalo biti ovdje stručni nositelj. Naime, bez obzira na koji način nazvali taj eventualni novi zakon, on će uređivati segment iz područja građanskog prava, a prema ustrojstvu Vlade RH, za obavljanje poslova izrade nacrta prijedloga zakona i podzakonskih akata iz područja građanskoga prava, mjerodavna je Uprava za građansko, trgovačko i upravno pravo iz Ministarstva pravosuđa!","Nije prihvaćen","Ne prihvaća se. Djelokrug Ministarstva graditeljstva i prostornoga uređenja i Ministarstva pravosuđa propisan je Zakonom o ustrojstvu i djelokrugu ministarstava i drugih središnjih tijela državne uprave (\"Narodne novine\", broj 93/16, 104/16 i 116/18)."]
[2,"IGOR DOUBEK","OBRAZAC PRETHODNE PROCJENE ZA ZAKON O UPRAVLJANJU I ODRŽAVANJU VIŠESTAMBENIH I POSLOVNIH ZGRADA,\n3.UTVRĐIVANJE ISHODA ODNOSNO PROMJENA","Udruge suvlasnika i stanara pod utjecajem Udruge gradova, odnosno tijela lokalnih samouprava, koje zbog nesnalažljivosti i neupućenosti svojih djelatnika, imaju problema sa upravljanjem zgradama koje imaju u vlasništvu, a koje im služe za iznajmljivanje stanova na osobama koje si ne mogu priuštiti vlastitu nekretninu, zazivaju donošenje novog zakona iz potpuno krivih pozicija. Naime, argumenti koji su navedeni pod 3.2, a koje upravo lokalne samouprave potenciraju, ne stoje jer i sada važeći Zakon o vlasništvu i drugim stvarnim pravima i neki drugi zakoni sve to omogućuju. Zatim svoj prijedlog zakona usmjeravaju prvenstveno na stambene zgrade jer ne shvaćaju da europska praksa (pravna stečevina) ne pravi nikakvu razliku između stana i poslovnog prostora, odnosno između stambene zgrade, poslovne zgrade i stambeno-poslovne zgrade. \nTakvu su grešku nesmotreno napravili Slovenci u svom zakonu pa sada vlasnici poslovnih prostora imaju velikih problema s upravljanjem u poslovnim zgradama, odnosno u onim dijelovima u stambenim zgradama koji se koriste u poslovne svrhe za koje još uvijek važe zakoni iz doba SFRJ. Slijedom toga probleme imaju i vlasnici stanova u mješovitim zgradama (raspodjela zajedničkih troškova).\nPrijedlog također sadrži jednu neprihvatljivu odredbu koja zabranjuje upravitelju fizičkoj osobi, koji je istovremeno jedan od etažnih vlasnika, da može obavljati iste poslove u drugim zgradama, odnosno da etažni vlasnik koja nema stalno prebivalište u zgradi može biti upravitelj. Ta odredba je svakako u suprotnosti sa europskom praksom, a vjerojatno i sa našim Ustavom jer bi sprječavala građane, koji bi se opredijelili za ovu profesiju, da slobodno vrše djelatnost.   \nPrijedlog ima i namjeru da suvlasnike stambenih zgrada obvezuje da sudjeluju u provedbi strateških programa koji se provode na nacionalnoj razini i koji su od posebne društvene važnosti i da uređuje nadležnosti države na stambenom području. Takve stvari nemaju mjesto u zakonu koji uređuje upravljanje imovinom, već bi to trebalo prepustiti drugim specifičnim zakonima.   \n\nPravi problemi su međutim sasvim drugi. Zakon o vlasništvu i drugim stvarnim pravima i nakon više od 20 godina od njegovog stupanja na snagu dozvoljava postojanje tzv. prijelaznog razdoblja tako da ogroman broj zgrada, bolje reći suvlasničkih zajednica, nije uskladilo svoj ustroj u skladu sa glavom 4. trećeg dijela važećeg Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima. Tome je djelomično krivo preveliko kašnjenje sređivanja zemljišnih knjiga. Zatim, Zakon obvezuje suvlasnike/etažne vlasnike da upravljaju imovinom, ali ne propisuje sankcije za one koji tu obvezu izbjegavaju nedolaskom na sjednice zborova suvlasnika i time onemogućuju druge, a da bude još gore, dopustio je glasovanje pismenim putem, a da ga nije ograničio samo na one suvlasnike/etažne vlasnike koji iz ozbiljno opravdanih razloga ne mogu sjednicama prisustvovati osobno ili poslati opunomoćenika. Zbog toga je pismeno glasovanje, dakle bez rasprave i sučeljavanja, postalo standardni način glasovanja u mnogim suvlasničkim zajednicama i prava sprdačina jer se lako zlorabi. Nadalje, Zakon je propustio detaljno definirati upravitelja i njegove obveze pa su oni dio poslova koje su trebali sami obavljati, kao što to inače rade upravitelji u zapadnim članicama EU, prebacili na tzv. predstavnike suvlasnika (iz redova suvlasnika) tako da se u mnogim zgradama krše odredbe Zakona i istovremeno postoje dva „upravitelja“ što nije u skladu sa europskom pravnom stečevinom. Zakon je također propustio definirati način sazivanja sjednica Zbora suvlasnika i proceduru vođenja istih. Zbog toga se u praksi na sjednice ne pozivaju vlasnici posebnih dijelova koji žive na drugoj adresi, niti ako su to državna tijela i ustanove. Ne provjerava se kvorum i glasovanje na osnovu vlasničkih udjela, već se glasa dizanjem ruku, a zapisnici se često ne pišu na sjednici nego se sastavljaju naknadno na osnovu sjećanja ili kratkih zabilješki što omogućuje njihovo krivotvorenje. Većina od tih zapisnika ne bi prošla ni iole ozbiljniju provjeru u nekoj sudskoj parnici. Postoje i drugi propusti, ali na kraju ću još naglasiti da dio problema za suvlasnike/etažne vlasnike nastaje jer su Ministarstvo gospodarstva i Ministarstvo graditeljstva u svoje zakone ugradili odredbe koje se kose sa odredbama Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima, u svezi potrebnih većina pri glasovanju za donošenje odluka na sjednicama zborova suvlasnika.","Primljeno na znanje","Primljeno na  znanje."]
[3,"IGOR DOUBEK","OBRAZAC PRETHODNE PROCJENE ZA ZAKON O UPRAVLJANJU I ODRŽAVANJU VIŠESTAMBENIH I POSLOVNIH ZGRADA,\n4.UTVRĐIVANJE RJEŠENJA","Budući da su glavni subjekt upravljanja imovinom njeni vlasnici, bez odgovarajuće javne kampanje informiranja suvlasnika/etažnih vlasnika, koju bi trebalo sprovoditi Ministarstvo pravosuđa, još desetljećima neće u praksi doći do potpune implementacije Zakona, čemu smo svi svjedoci.","Nije prihvaćen","Ne prihvaća se, jer se navedeno ne uređuje predmetnim obrascem prethodne procjene."]