{"text_format":"2","workbook":"xls","n_sheets":1,"sheets":["EConReport"],"not_rendered":{"charts":0,"images":0,"macros":0,"external_links":0,"defined_names":0,"comments":0,"pivot_tables":0},"unopened":[],"bounds":{"document_bytes":16777216,"sheet_cells":100000,"run_cost":"one","rows_first":2000,"rows_last":500,"rows_between":2000,"halvings":0,"cell_chars":16384,"cell_head_chars":4096},"cells_cut":0,"cells_raw":0,"read":"whole","date_system":"1900","formulas":"cached_only"}

{"sheet":"EConReport","index":0,"n_rows":13,"n_cols":6,"rows_kept":13,"cut":false,"hidden":false,"merged":[[0,0,0,5]],"flags":["formulas_cached_only"]}
["Izvješće o provedenom savjetovanju - Savjetovanje sa zainteresiranom javnosti o nacrtu Odluke o donošenju kurikuluma za nastavni predmet Tjelesna i zdravstvena kultura za srednje strukovne škole na razini 4.2. u Republici Hrvatskoj"]
[]
["Redni broj","Korisnik","Isječak","Komentar","Status odgovora\n","Odgovor"]
[1,"Boris Neljak","ODLUKU O DONOŠENJU KURIKULUMA ZA NASTAVNI PREDMET TJELESNA I ZDRAVSTVENA KULTURA ZA SREDNJE STRUKOVNE ŠKOLE NA RAZINI 4.2. U REPUBLICI HRVATSKOJ","Poštovane kolegice i kolege! \nKao član novoizabrane radne skupine za izradu predmetnog kurikula srdačno vas pozdravljam. Zbog toga što sam član radne skupina za predmet Tjelesna i zdravstvena kultura (nadalje RS TZK) smatram da akademski nije uputno da komentiram dokument na e-savjetovanju. Mislim da se slažete s ovom odlukom. Akademski je jedino korektno da svoje viđenje o više ili manje kvalitetnim dijelovima dokumenta prvo prezentiram na sastancima RS TZK. Iznošenje zapažanja prije sastanaka sigurno može utjecati na mišljenja ostalih članova RS TZK. To zasigurno nije valjano…za daljnje objektivne rasprave!\nRadna skupina za predmet Tjelesna i zdravstvena kultura (nadalje RS TZK)  je započela s radom nakon e-savjetovanju o predmetnom kurikulu za osnovne škole, odnosno 3.1.2019. godine. Potaknut raspravom o predmetnom kurikulu za osnovne škole, javljam na e-raspravu za predmetni kurikul u srednjim strukovnim školama. Mojim javljanjem želio bih istaknuti neke bitne nedostatke koji se mogu iščitati iz napisanim tekstovima učitelja, nastavnika i studenata koje se javljaju na e-rasprave. Zašto? E-rasprava će biti i u sljedećim fazama izrade kurikularnih dokumenata pa neće biti zgorega pročitati zapažanja s ciljem konkretizacije svake naše napisane misli. Konkretno:\n1. E-rasprave pripremilo je Ministarstva znanosti i obrazovanja za svaki predmetni dokument, a oni su izrađeni po metodologiji koju je definirao ERS. Zato komentari svake osobe na e-raspravi trebaju biti usmjereni upravo prema dokumentu koji je prezentiran, a ne o čitavom nizu drugih informacija koje uopće nisu predmet rasprave. Primjera ima mnogo, ali za razumijevanje napisanog dostatno je navesti dio teksta kolege Josipa Babina… „Stoga, struka predlaže minimalni broj sati i to: primarno obrazovanje 5 sati tjedno; osnovne (od 5. do 8. razreda) i srednje škole bar 3 puta tjedno. Nakon toga možemo raspravljati o svemu ostalom i u tom dijelu o samom nazivlju predmeta. Nije uopće sporno i predmet se treba nazvati kineziološka kultura, jer povezujemo supstratnu i primijenjenu znanost, a to je kineziologija, kineziološka edukacija i naposljetku kineziološka metodika“. Pa zar itko ima išta protiv povećanja fonda sati nastave TZK. Ja sam prvi za to, ali zapitajmo se koliko će nam pomoći rasprave o fondu sati u primarnom obrazovanju i navodi o nazivu predmeta u e-raspravi koja je postavljena zbog unaprjeđenja predmetnog kurikula u srednjim strukovnim školama.\n\n2. Konkretno, od osam osoba koje su komentirale ovaj dokument samo dvije kolegice raspravljaju o elementi dokumenta. Nije bitno je li se one slažu ili ne, ali samo one pomažu RS TZK da unaprijedi dokument. Hvala im!\n3. Na e-raspravu o predmetnom kurikulu TZK za srednje strukovne škole javljaju se studentice Učiteljskog fakulteta (pišu dvije kolegice u tekstu…kao buduća učiteljica smatam…..). To je divno, ali kolegice za raspravu o strukovnim školama moraju vrlo dobro poznavati nastavni proces TZK u školi za zanimanja, mehatroničara, dizajnera odjeće, automehaničara, šumara itd. Temeljem pročitanog teksta nisam baš u to uvjeren. Zato se pitam koji je njihov smisao. Sami procijenite!\n\n4. Apsolutno je primjetljivo da se komentari temelje na informacijama koje nisu temelj e-rasprave, pri čemu različite osobe navode iste ili vrlo slične rečenice. Bez komentara o slobodi izražavanja! Zato vas molim de se u sljedećim e-raspravama  svi pridržavamo isključivo tematike koju je MZO postavilo na raspravu.\n\n\n\nSrdačno vaš, prof. dr.sc. Boris Neljak\nNositelj Modula Kineziologija u edukaciji\nKineziološki fakultet\nSveučilišta u Zagrebu"]
[2,"Bruno Borić","ODLUKU O DONOŠENJU KURIKULUMA ZA NASTAVNI PREDMET TJELESNA I ZDRAVSTVENA KULTURA ZA SREDNJE STRUKOVNE ŠKOLE NA RAZINI 4.2. U REPUBLICI HRVATSKOJ","Smatram da je osnovno pitanje povećanje broja sati u nastavi sa dva na minimalno četiri sata tjedno (za srednje strukovne škole). U današnje doba dva sata tjedno je jednostavno premalo. Da li je povećanje broja sati realno kako sada stvari stoje, čini mi se da ćemo se još načekati. Ostvarivanje odgojno-obrazovnih ishoda i kompetencije koje očekujemo od učenika? Mislim da je svima jasno da ih nije isto ostvariti sa dva ili četiri sata tjedno. Smatram da je isto tako 45 min. trajanja sata premalo, sat bi trebalo produljiti na 60 min. To su stvari koje najprije treba riješiti, a onda se možemo \"zabavljati\" sa usvajanjem ishoda, ponderiranjem, nazivom predmeta itd."]
[3,"Franjo Rozijan","ODLUKU O DONOŠENJU KURIKULUMA ZA NASTAVNI PREDMET TJELESNA I ZDRAVSTVENA KULTURA ZA SREDNJE STRUKOVNE ŠKOLE NA RAZINI 4.2. U REPUBLICI HRVATSKOJ","Dokument kao takav ima popriličnu količinu znanstvene i stručne neutemeljenosti s tendencijom minoriziranja i degradiranja ovog predmeta. Prijedlog za promjenom imena predmeta nije u skladu sa stavovima najmasovnije strukovne udruge (Hrvatski kineziološki savez) i jednoglasnom prihvaćenom odlukom na 25. Ljetnoj školi kineziologa Republike Hrvatske, da se naziv predmeta Tjelesne i zdravstvena kultura, preimenuje u Kineziološka kultura. Prijedlog i odluka je u potpunosti u skladu s nazivom matične znanosti, struke i stručnjaka pa se postavlja pitanje prihvaćanja stavova struke? Terminologija koja se koristi u Nacrtu odluke o donošenju kurikuluma za predmet Tjelesna i zdravstvena nije u skladu s temeljnim postavkama kineziološke struke odnosno njenim znanstvenim utemeljenjima. Kroz tekst navode se pojmovi koji se ne mogu pronaći u relevantnoj i recentnoj literaturi iz područja kineziologije, koji nikada nisu bili dio kineziološke struke te kao takvi ne egzistiraju na empirijskim postignućima. Upitno je ostvarivanje i ishoda s obzirom na preporučene sadržaje i količinu ukupno propisane godišnje satnice. Kod vrednovanja odgojno-obrazovnih ishoda izbjegnuto je vrednovanje motoričkih i funkcionalnih sposobnosti, odnosno te sastavnice su u potpunosti integrirane u motorička postignuća što također nije u skladu s temeljima kineziološke struke. Proces transformacije kinantropoloških obilježja je temeljna postavka kineziološke struke u svim njenim primijenjenim područjima i to bez obzira na minimalan broj sati nastave tjelesne i zdravstvene kulture on bi se trebao jasno i nedvosmisleno vrednovati kao dio kineziološke edukacije. Iz navedenih činjenica, ovakav Nacrt odluke o donošenju kurikuluma za predmet Tjelesna i zdravstvena kultura je neprihvatljiv."]
[4,"Helena Dobranić","ODLUKU O DONOŠENJU KURIKULUMA ZA NASTAVNI PREDMET TJELESNA I ZDRAVSTVENA KULTURA ZA SREDNJE STRUKOVNE ŠKOLE NA RAZINI 4.2. U REPUBLICI HRVATSKOJ","U dijelu teksta - učenje i poučavanje predmeta - navodi se : .. Kako bi učenici ostvarili očekivane odgojno-obrazovne ishode i dosegnuli optimalnu razinu postignuća, od učitelja se očekuje da bude kreator nastavnog procesa, suradnik i savjetnik, a od društva da osigura uvjete za povećanje satnice i primjerenu strukturiranost razrednih odijela.\" Ovaj dio \nkoji se odnosi na nastavnika je svakome od nas jasan i svjesni smo da u današnje vrijeme moramo biti i više od toga. No,\ntek kada društvo odradi svoje i poveća satnicu biti će vidljivi rezultati. Dio sa strukturiranim razrednim odijelima je još uvijek utopija. To će se moći realizirati nakon što sve škole budu radile u jednoj smjeni. \nJoš je jedan problem oko realizacije nastave u nekom drugom okruženju. Što se događa ako djeca ne prisustvuju, zbog drugih obaveza,  recimo plivanju? Da li to bilježiti kao izostanak, ako im nije u rasporedu? \nTo je i dio o opremljenosti dvorana. Tko osigurava sredstva za pomagala, rekvizite i sl? U mojoj školi ja teško da mogu kupiti lopte, a kamoli nešto skuplje. Kako radim u srednjoj školi od koga se sredstva mogu očekivati? Županija?\nNadalj, u 4. razredu srednje strukovne škole, u dijelu Tjelovježba, igra i sport u ishodima piše:\" SŠ TZK S.A.4.3.\nSlaže složenije koreografije ritmičkih struktura i plesa.\" Ovo je po meni totalno neprihvatljivo za škole gdje je većinom muška populacija. Da li je mogući da si nastavnik sam odredi neke teme za taj dio domene? Hvala"]
[5,"MARINA TOMAC-ROJČEVIĆ","ODLUKU O DONOŠENJU KURIKULUMA ZA NASTAVNI PREDMET TJELESNA I ZDRAVSTVENA KULTURA ZA SREDNJE STRUKOVNE ŠKOLE NA RAZINI 4.2. U REPUBLICI HRVATSKOJ","Mene zbunjuje dio dokumenta vezan uz vrednovanje usvojenosti odgojno obrazovnih ishoda. U prvom dijelu dokumenta se navodi:\n\"Potrebno je odrediti jesu li svi elementi vrednovanja jednakovrijedni pri određivanju zaključne ocjene. Veća/manja težina (ponder) može se davati određenom elementu vrednovanja (primjerice element A iznosi 50% zaključne ocjene, a elementi B i C po 25%). Ponder koji se daje pojedinim elementima vrednovanja može se razlikovati ovisno o odgojno-obrazovnom ciklusu ili godini učenja i poučavanja predmeta. \"\n\nU drugom dijelu dokumenta se navodi: \n\"U svim ciklusima pri određivanju zaključne ocjene iz Tjelesne i zdravstvene kulture svi su segmenti vrednovanja jednakovrijedni i predstavljaju ukupnu procjenu usvojenosti odgojno-obrazovnih ishoda u određenoj godini učenja i poučavanja nastavnog predmeta. Zaključna ocjena nije aritmetička sredina sastavnica vrednovanja. Učitelj u kvalitativnom osvrtu treba obrazložiti donošenje zaključne ocjene i opisati što učenik zna i može izvesti, u kojim je segmentima bio posebno uspješan, a u kojima treba unaprijediti učenje i rezultate.\"\n\nMoje pitanje je: da li treba odrediti pondere (prvi dio) ili su svi elementi jednako vrijedni (drugi dio)? \nSmatram da je taj dio dokumenta nedorečen i da se treba bolje definirati.\n\nSljedeće pitanje je koliko izvješća godišnje prema dokumentu i prema kojim institucijama profesori tjelesne i zdravstvene kulture trebaju napisati te da li je to u skladu sa novim Zakonom o zaštiti podataka? Da li je cilj ovog dokumenta da postanemo i dobri administrativni radnici i vrhunski kineziolozi? \nVidim iz komentara da neki kolege smatraju da se broj sati tjelesne i zdravstvne kulture u osnovnim i srednjim školama treba povećati. Da li će se na taj način povećati i norma nastavnika? Ako da, uz sva izvješća koja smo dužni napisati i minimalno vrednovati 40 puta godišnje koliko nalaže dokument (to je 4 ocjene mjesečno) kakva će biti naša kvaliteta rada i koliko će nam vremena ostati za ponavljanje i usvajanje nekih tema? \nTakođer je upitan i naziv predmeta, kineziološka kultura, jer kako će dijete u prvom razredu osnovne škole razumjeti o čemu se tu radi, a kamoli izgovoriti ime predmeta. \nDakle, smatram da se ovaj dokument treba ozbiljnije razmotiriti  i definitivno detaljnije razraditi uz suradnju kolega koji neposredno sudjeluju u nastavnom procesu u osnovnim i srednjim školama."]
[6,"Goran Sporiš","ODLUKU O DONOŠENJU KURIKULUMA ZA NASTAVNI PREDMET TJELESNA I ZDRAVSTVENA KULTURA ZA SREDNJE STRUKOVNE ŠKOLE NA RAZINI 4.2. U REPUBLICI HRVATSKOJ","Ovakav je dokument sa stajališta kineziologije apsolutno neprihvatljiv jer ne poštuje temeljne principe kineziologije, a da ne govorim o čudnoj terminologiji koja nije u skladu s važećom terminologijom. \nPreporuka treba biti da se nastava tzk treba izvoditi svakog dana, ali na način da djeca vježbaju minimalno sat vremena s obzirom na njihove individualne potrebe i trenutno stanje.\nJedini način da u budućnosti imamo zdravu naciju je da se djeca i mladi počnu dovoljno kretati."]
[7,"Karla Mnadić","ODLUKU O DONOŠENJU KURIKULUMA ZA NASTAVNI PREDMET TJELESNA I ZDRAVSTVENA KULTURA ZA SREDNJE STRUKOVNE ŠKOLE NA RAZINI 4.2. U REPUBLICI HRVATSKOJ","Smatram kako ovaj dokument nije nikako prihvatljiv u par točaka. U nedavnim istraživanjima dokazano je kako je Hrvatska među prvih 5 europskih zemlja po broju pretile djece. U Hrvatskoj je trenutno ukupno 35% djevojčica i 38,7% dječaka koji imaju prekomjernu tjelesnu masu i debljinu. Istraživala se također i fizička aktivnost djece. Uočeno je da 56,1% djece radnim danima provede dva ili više sati dnevno gledajući TV ili koristeći elektroničke uređaje, dok se vikendom taj postotak povećava na 87,4%. Svako drugo dijete, njih 51,5 % provodi tri ili manje sati tjedno u organiziranoj tjelesnoj aktivnosti. Nadalje, 9,7% djece provede manje od jednog sata dnevno radnim danom igrajući se na otvorenom, a vikendom se 1,5% igra na otvorenom.\nTo su poražavajuće brojke i smanjenjem broja sati tjelesne i zdravstvene kulture bi još samo pogoršalo trenutno stanje. U školi su djeca, na neki način, prisiljena baviti se tjelesnom aktivnosti koja je, i više nego potrebna u radnom danu kada djeca provedu par sati sjedeći za klupom. Što se tiče naziva predmeta, rasprava je nepotrebna. Sam naziv povezuje supstratnu i primijenjenu znanost, a to su kineziologija, kineziološka edukacija i kineziološka metodika. Stoga bih se više trebalo baviti povećanjem broja sati iboljom organizacijom predmeta."]
[8,"Nikolina Tolj","ODLUKU O DONOŠENJU KURIKULUMA ZA NASTAVNI PREDMET TJELESNA I ZDRAVSTVENA KULTURA ZA SREDNJE STRUKOVNE ŠKOLE NA RAZINI 4.2. U REPUBLICI HRVATSKOJ","Kao buduća učiteljica smatram da ovaj dokument nije prihvatljiv te da je ova reforma provedena bez dovoljno razmatranja o stvarnom stanju u praksi. Djeca sve manje vježbaju, ne samo što manje vježbaju već većinu svoga vremena provode na mobitelima umjesto vani. Zato smatram kako bi se trebao povećati broj sati jer je tjelesni  od velike važnosti za očuvanje zdravlja djece. Po mom mišljenju naziv predmeta i nije tako bitan. Što se tiče broja sati, mislim da su 3 školska sata premalo. Kad pogledamo današnju djecu i njihove navike, mislim da bi 5 sati tjedno trebao biti minimum."]
[9,"Veronika Katarina Kadić","ODLUKU O DONOŠENJU KURIKULUMA ZA NASTAVNI PREDMET TJELESNA I ZDRAVSTVENA KULTURA ZA SREDNJE STRUKOVNE ŠKOLE NA RAZINI 4.2. U REPUBLICI HRVATSKOJ","Kao buduća učiteljica i trenerica odbojke, mlađih dobnih skupina smatram kako je očito da je ova reforma provedena na ''brzinu'' i bez dovoljno razmatranja stvarnog stanja u praksi. Iz svoje prakse mogu komentirati kako je zamijetna sve veća pretilost kod djece te smanjenje motoričkih sposobnosti. Moje osobno mišljenje je kako djeca previše vremena provode u kući, odnosno za računalima i pametnim telefonima dok premalo u igri (penjući se po drveću, skačući, trčeći i sl.) Razumijem da znanstvenicima polemike stvara sam naziv predmeta no osobno smatram kako je veći problem što su tri školska sata premalo (po mom mišljenju minimum bi trebao biti 5 sati tjedno) nevažno zvao se predmet Tjelesna i zdravstvena kultura ili Kineziološka kultura. Također, svjesna sam kako su razlozi za premalen broj sati i nepostojanje uvjeta za izvođenje te količine nastave no ovdje je riječ o problemu koji je od krucijalne važnosti za dobrobit, budućnost, razvoj i zdravlje djece. U tom slučaju, država bi se trebala ozbiljnije pozabaviti ovom tematikom. Što se tiče samog kurikuluma, sintaksa je nepotrebno složena no ipak razumljiva, ishodi su dobro formulirani, ishodi za ocjenu dobar dobra su referentna točka. Podjela na tri navedene domene je u redu. No na kraju, još jednom ponavljam da ne vidim smisao reforme koja ne rješava ključni problem ovog nastavnog predmeta."]
[10,"Josip Babin","ODLUKU O DONOŠENJU KURIKULUMA ZA NASTAVNI PREDMET TJELESNA I ZDRAVSTVENA KULTURA ZA SREDNJE STRUKOVNE ŠKOLE NA RAZINI 4.2. U REPUBLICI HRVATSKOJ","Kao znanstvenik i nastavnik u području kineziološke metodike na matičnom fakultetu, moram sa zabrinutošću ustvrditi  da ovakav dokument nije uopće prihvatljiv sa stajališta suvremene kineziološke metodike. Prije svega, trebalo se predvidjeti povećan broj sati za predmet koji je od krucijalne važnosti za očuvanje i unaprjeđivanje zdravlja. Ako je riječ o rasterećenju obaveza učenika, eto odgovora znanosti i struke, dajmo im više kinezioloških sadržaja i time smo direktno utjecali na rasterećenje omogućivši učenicima vježbanje koje im krucijalno nedostaje. Alarmantna su istraživanja koja na to već duže upozoravaju, jer su generacije sve više fizički inaktivne i sa sve lošijim pokazateljima dimenzija antropoloških obilježja. Stoga, struka predlaže minimalni broj sati i to: primarno obrazovanje 5 sati tjedno; osnovne (od 5. do 8. razreda) i srednje škole bar 3 puta tjedno. Nakon toga možemo raspravljati o svemu ostalom i u tom dijelu o samom nazivlju predmeta. Nije uopće sporno i predmet se treba nazvati kineziološka kultura, jer povezujemo supstratnu i primijenjenu znanost, a to je kineziologija, kineziološka edukacija i naposljetku kineziološka metodika. Slijedom navedenog prisjetiti ćemo se kako matični fakulteti te svi učiteljski fakulteti u Republici Hrvatskoj rabe nazivlje predmeta kineziološka metodika. Hrvatski kineziološki savez jest krovna organizacija u Republici Hrvatskoj koja je donijela i prihvatila odluku na Ljetnoj školi kineziologa da se predmet, slijedom gore navedenog nazove kineziološka kultura. To nije i ne bi trebalo uopće biti sporno i zaista mi nije jasno zašto se pojedinci, a vidim u komentarima na ovom savjetovanju, s time ne slažu. Iz svega, ali zaista najkraće rečenog, postavio bi pitanje, a osobno sam ga postavio na prvom sastanku u svojstvu člana radne skupine za izradu Tjelesnog i zdravstvenog odgojno-obrazovnog područja kad sam shvatio da jedan od kolega i moja malenkost, trenutno oboje aktivni u najvišem znanstveno-nastavnom zvanju u kineziološkoj edukaciji u Republici Hrvatskoj, nismo mogli „nadglasovati“ ostale članove radne skupine i od tada je slijedilo sve ovo što je sada pred nama. U prenesenom značenju i figurativno rečeno „medicinske sestre, a ne kirurzi vodili su tijek operacije“. Naravno, operacija nije moguća bez i jednih i drugih, da se ne bi krivo razumjeli i da se pojedinci ne uvrijede, ali to je naprosto tako. Ako se dokument i usvoji, pitam se, kako je moguće da svojim studentima na Kineziološkom fakultetu prenosim „neznanje“. To nije moguće i odgovorni za to trebali bi se preispitati!"]