{"text_format":"2","workbook":"xls","n_sheets":1,"sheets":["EConReport"],"not_rendered":{"charts":0,"images":0,"macros":0,"external_links":0,"defined_names":0,"comments":0,"pivot_tables":0},"unopened":[],"bounds":{"document_bytes":16777216,"sheet_cells":100000,"run_cost":"one","rows_first":2000,"rows_last":500,"rows_between":2000,"halvings":0,"cell_chars":16384,"cell_head_chars":4096},"cells_cut":0,"cells_raw":0,"read":"whole","date_system":"1900","formulas":"cached_only"}

{"sheet":"EConReport","index":0,"n_rows":10,"n_cols":6,"rows_kept":10,"cut":false,"hidden":false,"merged":[[0,0,0,5]],"flags":["formulas_cached_only"]}
["Izvješće o provedenom savjetovanju - Savjetovanje sa zainteresiranom javnosti o nacrtu Odluke o donošenju kurikuluma za nastavni predmet Hrvatski jezik za srednje strukovne škole na razini 4.2. u Republici Hrvatskoj"]
[]
["Redni broj","Korisnik","Isječak","Komentar","Status odgovora\n","Odgovor"]
[1,"Marija Friedrich","ODLUKU O DONOŠENJU KURIKULUMA ZA NASTAVNI PREDMET HRVATSKI JEZIK ZA SREDNJE STRUKOVNE ŠKOLE NA RAZINI 4.2. U REPUBLICI HRVATSKOJ","HRVATSKI JEZIK\nKako je moguće da se i dalje ustraje na nazivu kurikulum umjesto kurikul? Sam naziv ove reforme nije u skladu s hrvatskim jezikom. Jezikoslovci već godinama upozoravaju na to. Nije kurikulum nego kurikul tj. naukovna osnova.\nO tom pripada li riječ kurikulum standardnomu hrvatskom jeziku napisana je i objavljena znanstvena studija, do danas nedovedena u pitanje u jezikoslovnoj struci: Dubravka Smajić – Irena Vodopija, Curriculum, kurikulum, kurikul – uputnik, Jezik (Zagreb), 55 (2008.), br. 5, str. 181-189. U jezikoslovlju je problem tako znanstveno obrađen još 2008. godine te je zaključeno: „Nepravilno prilagođene tuđice kurikulum – uopće ne bi trebalo biti u hrvatskom jeziku“ (str. 188).\nProblemom se pozabavilo Vijeće za normu hrvatskoga standardnoga jezika dostavivši u ožujku 2009. svoje mišljenje Ministarstvu koje ga do danas ignorira – Radoslav Katičić, Vijeće za normu o nazivima kurikulum, kurikul i uputnik, Jezik (Zagreb), 57 (2010.) 2, str. 54–55. Napravljena je usporedna studija kako je pojam drugdje preveden – Vladimir Paar, Prijevod engleskoga naziva curriculum na europske jezike, Jezik (Zagreb), 57 (2010.) 2, str. 55–57.\nZašto se to onda ignorira?\nLEKTIRA:\nUz popis obveznih književnih tekstova za cjelovito čitanje, trebao bi biti istaknut i popis predloženih književnih djela za čitanje. Među tim djelima bilo je ponekih u kojima je sadržaj neprimjeren iz etičkog i odgojnog aspekta. Takva djela se ne smiju preporučati u jednoj odgojno-obrazovnoj ustanovi. Treba s popisa maknuti svako djelo koje normalizira pedofiliju, maloljetničke spolne odnose te druge nemoralne čine.\nIzdvajam neka od njih: Bitenc, Jadranko, Twist na bazenu; Šesto, Silvija, Debela (3. ciklus)\nNovak, Kristian, Črna mati zemla; Ferić, Zoran, Mišolovka za Walta Disneya (autor romana Anđeo u ofsajdu); Süskind, Patrick, Parfem; Ugrešić, Dubravka, Štefica Cvek u raljama života (autorica romana Forsiranje romana reke) (4. i 5. ciklus)\nNaprotiv, smatram da treba uključiti djela koja promiču mirotvorstvo, npr. „260 dana“ autora Marijana Gubine. Potresan autobiografski roman koji donosi dio bliže hrvatske povijesti (Domovinski rat), a poziva na ljubav i praštanje.\nMarija Friedrich, dipl.inž., majka četvero djece, predsjednica Vijeća roditelja, 14 god. radnog iskustva u nastavi"]
[2,"Vesna Samardžić","ODLUKU O DONOŠENJU KURIKULUMA ZA NASTAVNI PREDMET HRVATSKI JEZIK ZA SREDNJE STRUKOVNE ŠKOLE NA RAZINI 4.2. U REPUBLICI HRVATSKOJ","Dokument bi trebalo lektorirati. \nNeravnomjerno su raspoređeni jezični sadržaji. Peti razred je pretrpan, a govori se o rasterećenju učenika.\nVeliko početno slovo se obrađuje nelogično. Treba vratiti prijašnju postupnost. Što znači bliže i dalje okruženje? Hoće li svi učitelji to jednako shvatiti?\nZašto su razdvojena glagolska vremena? Zašto se dio prebacio u peti, a ostatak je u šestom?\nIsto pitanje se može postaviti i za zamjenice. To bi trebalo obrađivati kao jednu cjelinu u jednome razredu!\nZnačenje padeža se treba obrađivati u petome razredu. Kako obraditi dativ i lokativ bez spominjanja cilja i mjesta?\nZašto se povijest jezika 20. stoljeća prebacila u sedmi razred? Ne bi li se sadržaji trebali uskladiti s učenjem u drugim predmetima?\nZašto se pripovijedanje u prvoj i trećoj osobi obrađuje tek u šestome razredu? Nije li to osnova izražavanja?\nKarakterizacija lika? Obrađuje li se to? Ili lik nije bitan?\nZašto se glagoli po predmetu radnje obrađuju u sedmome razredu?\nVesna Samardžić, prof."]
[3,"Snježana Čubrilo","ODLUKU O DONOŠENJU KURIKULUMA ZA NASTAVNI PREDMET HRVATSKI JEZIK ZA SREDNJE STRUKOVNE ŠKOLE NA RAZINI 4.2. U REPUBLICI HRVATSKOJ","Kurikularne dokumente čitam i pratim promjene otkako je reforma počela i dokumenti su nam bili dostupni, dakle, godinama. Dokumenti su složeni, iziskuju vrijeme za sagledavanje i procjenu sustava i konkretnih sastavnica, što ozbiljno shvaćam. Razumijem i prihvaćam sustav osmišljen kurikularnim dokumentima, uočavam i manje nedostatke koje ne želim popisivati ni navoditi jer ih je moguće otkloniti u praksi. Vjerujem da ćemo svi biti u mogućnosti predlagati pozitivne promjene kada dokument \"zaživi\" u praksi u svim školama. Moj je čvrsti stav da je i ranije trebalo krenuti s provedbom kako bismo danas već imali šira iskustva, ne samo ona iz eksperimentalne provedbe. \nVjerujem da će nakon edukacija svima biti jasno da kurikularni dokumenti nisu isključivo popisi sadržaja gramatičkih, književnoteorijskih pojmova i lektirnih naslova. Pristup književnom i neknjiževnom tekstu koji se temelji prvenstvenu na doživljaju teksta je neophodan za učeničko razumijevanje, interpretaciju i stvaralački poticaj. U jezično-komunikacijskom području najvažnijim smatram da učenik nakon razumijevanja jezične činjenice može istu primijeniti u svom izražavanju. Ovo su samo neki primjeri. Mislim da dokumenti vode takvim ciljevima i potpuno podržavam i radujem se Školi za život.\nSnježana Čubrilo"]
[4,"ANITA PAHLJINA","ODLUKU O DONOŠENJU KURIKULUMA ZA NASTAVNI PREDMET HRVATSKI JEZIK ZA SREDNJE STRUKOVNE ŠKOLE NA RAZINI 4.2. U REPUBLICI HRVATSKOJ,\nI.","Kurikul koji je napravljen imat će smisla tek kada se uvede mala matura (jer u srednju školu dolaze i učenici bez nekih temeljnih znanja: imaju nerazvijen rukopis, ne razlikuju padeže, ne raspoznaju vrste riječi...) i kada se prestane toliko inzistirati na digitalnim alatima (jer oni su samo to - alati). \nNadalje, gradivo je jezika previše izlomljeno i nagomilano, što se lako uočava već u 1. razredu: dio leksikologije i cijela morfologija. Zar se to nikome ne čini previše? Trebalo bi ipak spretnije organizirati taj jezik. \nIz književnosti se također očekuju određena predznanja. Što ako ih učenici nemaju? Dosadašnji je način poučavanja i učenja bio jasniji i primjereniji dobi učenja. Također, tematsko-stilska organizacija već je postojala - nije niti to revolucionarno; obrađivala su se djela na način da se pratio interes učenika - opet ništa revolucionarno u kurikulu. \nUdžbenici (Alfa) su dno dna: printam stotine stranica jer udžbenika - nema."]
[5,"Ana Godo","ODLUKU O DONOŠENJU KURIKULUMA ZA NASTAVNI PREDMET HRVATSKI JEZIK ZA SREDNJE STRUKOVNE ŠKOLE NA RAZINI 4.2. U REPUBLICI HRVATSKOJ,\nI.","Mislim da je većini nastavnika predmeta Hrvatski jezik jasno da bi neprilagođenu tuđicu „kurikulum“ trebalo zamijeniti riječju „kurikul“, kao i riječ „kurikularni“ s „kurikulni“ te da se Odluka o donošenju kurikuluma za nastavni predmet Hrvatski jezik trebala donijeti nakon provedene evaluacije od strane profesora koji su uključeni u provedbu eksperimentalnog programa „Škola za život“ , kao i da je dokumentu neophodna lektura i korektura te ga je (naravno) nužno još dorađivati…  \n\nMeđutim, smatram kako bismo svi trebali biti mnogo pozitivniji, otvoreniji prema reformi koja je (priznat ćemo) nužna jer je naš obrazovni sustav zaglavio u prošlosti, a učenici su u posljednjih desetak godina sve demotiviraniji. \nKurikulum nije „sveta krava“ ili Sveto pismo već razvojni dokument koji je potrebno provjeravati u praksi da bi se učenje i podučavanje na vrijeme prilagođavalo osobnim i društvenim potrebama.\n\nKao jedna od nastavnika koji su imali sreću da budu uključeni u eksperimentalni program „Škola za život“ htjela bih istaknuti ono što u njezinoj primjeni smatram izrazito pozitivnim:\n\na) prelaskom sa sadržajno utvrđenog nastavnog plana na na kurikulum u čijem su temelji ishodi učenja napušta se tradicionalni s nastavnikom, a uspostavlja suvremeni pristup nastavi s učenikom u središtu – učenici su sretniji, rasterećeniji i motiviraniji, a nastavnici (iako opterećeniji zbog prelaska na na nov način rada koji zahtijeva više pripreme) imaju dugo priželjkivanu autonomiju (ali i izrazitu odgovornost) jer su propisani ishodi, a ne sadržaji kojima se ostvaruju\n\nb) uz činjenično znanje (najniža razina) inzistira se na poznavanju koncepata, metakognitivnom znanju te osobito razvoju kritičkog mišljenja\n\nc) organizacija u tri međusobno povezana nastavna područja – Hrvatski jezik i komunikacija (pri čemu se naglašava ovladavanje jezikom s uporabnog stajališta, kao i primjena različitih strategija slušanja, govorenja, čitanja i pisanja u različitim komunikacijskim situacijama);  Književnost i stvaralaštvo  (pri čemu se naglašava stvaralačko izražavanje na temelju iščitanog teksta, čitanje „iz užitka“, aktualiziranje problema koje nam tekst nudi, povezivanje s žanrovskim, književnopovijesnim te posebno osobnim i suvremenim kontekstom) te Kultura i mediji (pozitivan pomak u odnosu na dosadašnju zanemarenost u srednjoškolskoj nastavi – učenici uče kritički pristupati medijskim sadržajima, uočavati lažne vijesti, izdvajati sadržaje koji promiču pozitivne vrijednosti, a odbacivati one koji promiču predrasude i govor mržnje)\n\nd) popis obveznih književnih tekstova  za cjelovito čitanje je prilično uzak, no izborni je popis prilično opsežan te svakom nastavniku osigurava izbor reprezentativnih/antologijskih/kanonskih lektirnih naslova, kao i onih koji su najprilagođeniji potrebama profila učenika s kojima radi; kao takav kod učenika ne izaziva prijezir prema kanonskim književnim vrijednostima, nego potiče stvaranje čitalačkih navika i vlastitog čitalačkog ukusa\n\ne) inzistiranje na suradničkom učenju i problemskoj nastavi te vrednovanju za učenje koje učenike motivira za daljnji napredak, kao i vrednovanju kao učenju koje učenike potiče na (samo)praćenje, (samo)refleksiju i samovrednovanje učenja, kao i prihvaćanje odgovornosti za svoj rad/nerad…\n\nDakle, dobili smo priliku promijeniti položaj predmeta koji predajemo i posla koji volimo… Trebali bismo je iskoristiti.\n\nSrdačno,\n\nAna Godo"]
[6,"DANIJELA BAĆILO","ODLUKU O DONOŠENJU KURIKULUMA ZA NASTAVNI PREDMET HRVATSKI JEZIK ZA SREDNJE STRUKOVNE ŠKOLE NA RAZINI 4.2. U REPUBLICI HRVATSKOJ,\nIII.","Poštovane autorice, poštovani autori  Kurikuluma,\ncijeneći  vaš trud u osuvremenjivanju nastave, primjeni znanja i razvoju vještina te  autonomiji nastavnika,  donosim nekoliko zamjedaba:\n• Dokument treba preimenovati,  poznati su nam svi argumenti protiv preimenovanja, pa onda kada ne može uputnik, preostaje  Kurikul.\n• Vezano uz OPIS NASTAVNOG PREDMETA HRVATSKI JEZIK: dopuniti nedostajuću  riječ /sintagmu : materinski jezik Hrvata, tek onda ići na izraz „službeni jezik“. \n• Povratak dijakronijskog pristupa trebaju pratiti odobrena nastavna sredstva, a nakon što je u prethodnoj inačici bio izbačen, sada je u novim okvirima i novim smjerovima, otežano izvediv.\nU  tom uklapanju i kombiniranju može biti nezgrapnosti. \n• Program je prezahtjevan u dubini i opsegu za učenička predznanja i  navike.\n• Čitanje je tekstova po vlastitom izboru i do sada bilo moguće, ali prema ponuđenom popisu izbornih djela,  uz dogovor s nastavnikom, postoje tekstovi neprikladni dobi i nastavnom procesu. Naglasak treba staviti na hrvatsku književnost, što nije suprotno europskoj praksi.\n• Odgojno-obrazovni ishod postaviti na razinu dovoljan ili izbaciti ovaj ishod za razinu za „dobar“ iz dokumenta i vrjednovanje ostaviti  mjerilima stručnog vijeća.\n• U prethodnoj je inačici bio priložen popis tekstova koji je sada izostao, stoga se na njih ne mogu osvrnuti, ali taj popis treba biti objavljen, bio bi koristan i popis neknjiževnih tekstova, no sve tekstove protiv vrjednota na kojima su utemeljene škole kao odgojno-obrazovne ustanove treba izbaciti s lektirnog popisa. \n•  Nepovećanje satnice prati  povećan broj sadržaja jezičnog izražavanja i sadržaja pristupa medijima,  pa se, unatoč smjernicama, mogu  očekivati teškoće.\n• Nazive sastavnica vrjednovanja  trebalo bi doraditi u: Hrvatski jezik,  Književni i neknjiževni tekstovi, Jezično izražavanje/djelatnosti.\nVažno je napomenuti da među načinima vrjednovanja  nije spomenuto, pa ni obrađeno vanjsko/eksterno vrjednovanje što bi bilo obvezno za jedan razvidan dokument,  naročito u svezi s razlikama između programa strukovne škole i sadržaja državne mature.\nS osobitim poštovanjem, Danijela Baćilo"]
[7,"Maja Havrle","ODLUKU O DONOŠENJU KURIKULUMA ZA NASTAVNI PREDMET HRVATSKI JEZIK ZA SREDNJE STRUKOVNE ŠKOLE NA RAZINI 4.2. U REPUBLICI HRVATSKOJ,\nPrijedlog predmetnog kurikuluma Hrvatski jezik","Predmetni kurikulum Hrvatski jezik iskorak je u osuvremenjivanju nastave i pristupu predmetu. \nNaglasak na razvijanju sposobnosti i vještine uporabe jezika u različitim životnim, svakodnevnim komunikacijskim situacijama; na razvijanju čitalačke pismenosti i kulture, istraživanju iskustava i ideja književnosti; na poticanju i vrednovanju vlastitoga stvaralaštva i stvaralaštva drugoga te na razumijevanju teksta u različitim kulturnim, međukulturnim i društvenim kontekstima (navedeno u ciljevima predmeta) svjedoči o rasterećivanju sadržaja i većoj autonomiji nastavnika, u skladu sa suvremenim metodičkim pristupima. \nPozitivnim ocjenjujem pristup u kojem je tekst temelj učenja i poučavanja. Na tekstu (književnome, obavijesnom ili medijskom) poučavaju se i razvijaju vještine slušanja, čitanja, pisanja i govorenja; vještine razumijevanja teksta (izdvajanje ključnih riječi, pravljenje bilježaka, sažetaka, izricanje glavnih ideja svojim riječima); iskazivanje vlastitoga mišljenja o tekstu (o njegovoj književnoj ili obavijesnoj vrijednosti); uspoređivanje s drugim tekstovima; dovođenje teksta u vezu s prethodno stečenim znanjem, s vlastitim iskustvom, s rješavanjem problemske situacije i slično.\nPosebno pohvaljujem komunikacijsko-funkcionalni pristup poučavanju gramatike u kojem se jezično gradivo ne uči izdvojeno iz konteksta da bi se vrste riječi, padežni ili glagolski oblici razvrstavali u tablice, ili da bi se u rečenici analizirala služba riječi, nego da učenik stvara tekst na standardnome hrvatskom jeziku u skladu s pravopisnim/pravogovornim i ostalim gramatičkim pravilima. \nPozitivno je isticanje usmene i pismene komunikacija u svakodnevnim životnim situacijama u kojima učenik treba izreći svoje potrebe, misli ili osjećaje (zamoliti što, popuniti obrazac, protumačiti tekst u kojem su slike, dijagrami, različiti izdvojeni tekstni okviri; predstaviti što, raspraviti o čemu, argumentirati svoj stav...).\nPohvaljujem nastojanje da se u učenika razvijaju čitateljske navike i kultura čitanja poticanjem na čitanje iz užitka te izborom djela za čitanje u skladu s dobi, interesom i spoznajnim mogućnostima učenika.\nPozitivnim držim uvođenje medijskih i popularnokulturnih tekstova koji su učenicima znatno bliži jer su njima svakodnevno okruženi i svakodnevno su im izloženi pa tako učenici tekstove dovode u vezu sa svojim iskustvom i ostalim tekstovima, odnosno književnim, kulturnim, društvenim i ekonomskim kontekstom te procjenjuju njihove poruke i utjecaj na oblikovanje mišljenja, stavova, pa čak i na stvaranje stereotipa i predrasuda.\nMišljenja sam da je ovaj dokument dobar temelj koji će se razvijati i nadograđivati na osnovi sustavnih povratnih informacija učenika te učitelja i nastavnika koji će ga provoditi."]