{"text_format":"2","workbook":"xls","n_sheets":1,"sheets":["EConReport"],"not_rendered":{"charts":0,"images":0,"macros":0,"external_links":0,"defined_names":0,"comments":0,"pivot_tables":0},"unopened":[],"bounds":{"document_bytes":16777216,"sheet_cells":100000,"run_cost":"one","rows_first":2000,"rows_last":500,"rows_between":2000,"halvings":0,"cell_chars":16384,"cell_head_chars":4096},"cells_cut":1,"cells_raw":0,"read":"whole","date_system":"1900","formulas":"cached_only"}

{"sheet":"EConReport","index":0,"n_rows":1222,"n_cols":6,"rows_kept":1222,"cut":false,"hidden":false,"merged":[[0,0,0,5]],"flags":["formulas_cached_only"]}
["Izvješće o provedenom savjetovanju - Savjetovanje sa zainteresiranom javnosti o nacrtu Pravilnika o načinu i obliku provođenja odgojno-obrazovne potpore i stručnoga tretmana učenika u riziku za razvoj problema u ponašanju i učenika s problemima u ponašanju"]
[]
["Redni broj","Korisnik","Isječak","Komentar","Status odgovora\n","Odgovor"]
[1,"Anita Oreč","PRAVILNIK","Smatram da je potrebno uvesti promjene vezano uz rad s učenicima u riziku za razvoj problema u ponašanju i učenika s problemima u ponašanju, ali na adekvatan način. Neki učenici ne poštuju nastavnike, druge učenike, a često ni roditelje. U nekim situacijama roditelji ne vide problem u svojoj djeci nego krive nastavnike, stručne suradnike, ravnatelje. Smatram da je potrebna suradnja svih navedenih u sprječavanju (rizika) problematičnih ponašanja, ali po meni neki dijelovi ovog pravilnika nisu dobro ni jasno napisani. Ukoliko u školi ne postoje stručni suradnici koji su kompetentni za procjenu potreba učenika s problemima u ponašanju, mislim da je teško da će se moći učinkovito provesti predloženi stručni tretmani navedeni u članku 18. ovog Pravilnika jer takvi učenici zahtijevaju puno pažnje, strpljenja i rada. Stoga smatram da je potrebno u škole uvesti kompetentne stručne suradnike (socijalne pedagoge) za učenike u riziku za razvoj problema u ponašanju i učenike s problemima u ponašanju kako se ni razrednike ne bi dodatno opterećivalo, a kako bi i ostali učenici koji nemaju (rizik za razvoj) probleme u ponašanju dobili potrebnu podršku i pažnju. Na dosadašnji način je pažnja uglavnom bila usmjerena \"problematičnim\" učenicima, a donošenjem ovog pravilnika bi to bilo u još većoj mjeri što je demotivirajuće i za nastavnike i za razrednike. Za suradnju učenika, roditelja, nastavnika, razrednika, stručnih suradnika i ravnatelja jesam, ali ne na način da se razrednicima ili stručnim suradnicima nameće dodatan posao i administracija, osobito ukoliko roditelji ne pristaju na suradnju."]
[2,"TANJA DEJANOVIĆ ŠAGADIN","PRAVILNIK","Poštovana Ministrice,\nmišljanje sam da je ovakav Pravilnik neprihvatljiv i ne treba biti donešen jer je vrlo općenit, i nejasan po pitanju: \n1. definiranja učenika s kojima bi se trebale provoditi predložene mjere, \n2. opisa samih mjera i aktivnosti \n3. definiranja nositelja aktivnosti \n4. definiranja satnice u kojemu bi se mjere provodile i načina kako bi se ta satnica regulirala u zaduženjima učitelja i stručnih suradnika...\n\nČl. 5) st 4) vezanje provođenja uz pedagoške mjere nema smisla osim ako ovaj Pravilnik ne bude dopuna Praviniku o pedagoškim mjerama. Također, u srednjim školama pedagoške mjere su često vezane za izostanke koji nemaju veze s rizikom za probleme u ponašanju, a ni opomene u osnovnim školama nisu nužno vezane za probleme u ponašanju. Ono što se može očekivati je neizricanje pedagoških mjera kako se ne bi morale pisati programi i provoditi mjere za koje škola nema stručnih osoba ni kapaciteta za provođenje. \nČl. 9, st 1)  Pravilnik predviđa nositelje aktivnosti koji ne postoje u školama u dovoljnom broju: predviđeni su stručni suradnici koji su educirani za rad s učenicima s problemima u ponašanju - a za to su educirani isključivo socijalni pedagozi i psiholozi kojih nema dovoljno ni u osnovnim školama, a još manje u srednjim školama. Ostali stručni suradnici nisu educirani za modifikaciju ponašanja još manje za rad s učenicima s složenom etiologijom problema u ponašanju, ni procjenu učenika u riziku, a svi su preopterećeni administracijom i nemaju u svojoj satnici vremena za dodatni rad ovakvog obujma.\nČl 10, st 3) Razrednici nisu kvalificirani za izradu programa odgojno-obrazovne potpore. Već 10 godina provodim edukacije o vršnjačkom nasilju i asertivnoj komunikaciji u školama i najčešća povratna informacija od strane učitelja jest da oni ne znaju dovoljno o tome, ne znaju provoditi radionice za razvoj komunikacijskih i socijalnih vještina, da im nedostaje znanja za rad s učenicima s teškoćama (ADHD, pervazivne teškoće, vizuoperceptivne teškoće, govorne, specifične teškoće učenja, psihijatrijski problemi, poremećaji ponašanja...), da im nedostaje znanja ( i podrške sustava) za nošenje s \"teškim\" roditeljima i situacijama koje zahtijevaju napredne komunikacijske vještine te na kraju i vremena (plaćenoga, u satnici) za dodatan direktan rad s učenicima i roditeljima.Ovakav Pravilnik potpuno ignorira nedostatak kapaciteta u školama za provođenje tretmana, a same mjere (potpora i tretman) su nejasni u smislu što bi točno, kad i tko radio s učenicima te što ako učenici ili roditelji ne surađuju sa školom u provođenju programa. Pravilnik ignorira i nedostatak kapaciteta ustanova izvan škola koje bi trebale podržati ove mjere - nedostatak dječjih psihijatara u zdravstvenom sustavu, preopterećenost CZSS i smanjivanje kapaciteta za preventivne i tretmanske programe u nevladinom sektoru zbog smanjene finan. podrške (u proračunu) udrugama. Čl 12) st 2 pretpostavlja uključivanje u grupe za razvoj socijalnih vještina  - gdje bi škole trebale uputiti učenike. Same škole nemaju ni stručnog kadra ni vremena za provođenje ovih grupnih programa, osobito ako uključuju sve učenike s pedagoškim mjerama. U srednjim školama to nema tko provoditi, a ni osnovnim nema dovoljno psihologa i socijalnih pedagoga. Nigdje nije predviđen rad s učenicima koji su žrtve nasilja, iako su i oni u riziku za probleme u ponašanju (npr. statistički podatak: 8% učenika -tzv. provokativnih žrtava su u najvećem riziku za razvoj teškoća mentalnog zdravlja).\nČl 20, st 4 ) Kako će ravnatelj osigurati educiranog stručnog suradnika? Hoće li se za to odvojiti sredstva u budžetu? Hoće li se plaćati psiholozima i socijalnim pedagozima iz susjednih škola taj posao? \nUz sve ostalo, zanemaruje se grupa dinamika i uzroci ponašanja vezani za okolinske faktore u školi, obitelji, društvu te princip odgovora cijele zajednice i škole te je stoga ovakav Pravilnik sasvim neučinkovit i kontraproduktivan. \nTanja Dejanović Šagadin, prof. psih."]
[3,"Goran Franelić","PRAVILNIK","Poštovani,\nnema potrebe za ishitrenim donošenjem ovog pravilnika. Pogrešan je od samog naziva, do intencije da razrednicima i stručnim suradnicima natovari ogroman posao koji neće biti adekvatno honoriran. Pokušajte još jednom, ovaj puta u suradnji s ljudima koji uistinu rade u školama."]
[4,"Antonija Borovac","PRAVILNIK","Produženi stručni postupak je bio samo jedan u nizu promašaja koji je nametnut bez objektivnoga i stručnog promišljanja, ovo je nastavak djelovanja u tom smjeru. Cijeli pravilnik je nedorečen i krivo postavljen. Pisanje dodatnih programa nije i ne može biti razrednički posao. Roditelj je jedini odgovoran za ponašanje i odgoj djeteta. Roditelj i dalje nemaju pravu odgovornost iako se svim ovim papirima i dodatnim tablicama to želi prikazati kao takvo. Jednostavne mjere sprečavanja kao opomena, ukor, opomena pred isključenje i isključenje bi savršeno obavljale svoju zadaću da nije procedura koji je usporavaju i da nije raznih pravilnika koji ih kompliciraju. Vrlo je teško izreći bilo kakvu mjeru sprečavanja kad za svaku mjeru trebate najprije prijedlog, pa mjera ali uvijek trebate suglasnost roditelja da se mjera izrekne i famozno čekanje pravomoćnosti neću ni komentirati. Ovim pravilnikom ne dobivamo mjere sprečavanja rizičnoga ponašanja učenika nego mjere sprečavanja izricanja pedagoških mjera. To je napravljeno u produženom stručnom postupku i to se očito pokušava napraviti i sada. Pravilnikom trebaju biti izrečene jasne i nedvosmislene granice jer nažalost zbog dvosmislenosti i nedorečenosti inspektori, stručna služba (pedagozi i tajnici škola), zaposlenci ministarstva često dvojako tumače pravilnike i zakone. Pravilnikom treba jasno naglasiti da je roditelj/skrbnik odgovoran za ponašanje svog djeteta i za djetetove postupke. Obveze djeteta trebaju biti u prvom planu i kao što je naglašeno u članku 6. da treba zaštiti integritet cjelovite osobe, također treba zaštititi cjeloviti integritet svih radnika/djelatnika škole. Ovaj pravilnik čini sve da se ide na štetu učenika koji redovno i s voljom izvršavaju svoje učeničke dužnosti. Pravilnik ide na štetu učenika koji nemaju problema u ponašanju, a ide i na štetu učenika koji ima jer taj postupak i (kozmetički) tretman traje i traje i traje. Stručnjak educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju ima naziv psihijatar, psiholog, pedagog, defektolog... Program odgojno-obrazovne potpore ne može izrađivati razrednik (vjerujem da je i samom autoru smiješan dio \"opis jakih strana učenika\") jer nije kompetentan za to jer nije psihijatar, psiholog, pedagog i sl te vjerujem da ostale struke u školi ne znaju provoditi istraživanja kojim bi detektirali učenike u riziku za razvoj problema u ponašanju. Izrada plana i programa praćenja ne može biti dio razredničkih dužnosti jer to nije posao od 5 minuta te samim tim to ne može i ne smije biti dio koji bi ušao u famozne \"ostale poslove\" u koje je nagurano sve i svašta. Članak 12 je posebno zanimljiv jer umjesto da se učenici koji bojkotiraju nastavu i onemogućavaju izvođenje nastave dodatno nagrađuju pažnjom nastavnika prema njima. Članak 12. stavak 3 lijepo, nedvosmisleno kaže da su to \"ostali poslovi\" Sramota! Ovim Pravilnikom se želi izbaciti i ukinuti mjera \"isključenja\" te je samo jedna od mjera kojim se još više degradira i ponizuje nastavnika. Želi li se donijeti pravilnik kojim će se zaštititi dostojanstvo svih onih koji sudjeluju u nastavnom procesu, onda se treba pitati one koji u njemu i sudjeluju!"]
[5,"Ksenija Lekic","PRAVILNIK","Članak 3.\nNejasan i nedefiniran. \n- Nemarno se odnose prema školskim obvezama\nNemaran odnos prema školskim obvezama se ocjenjuje. Neredovito učenje, nespremnost za provjere znanja rezultira i slabijom ocjenom.\n\n- Nedovoljno poštuju druge (odrasle i/ili vršnjake)\nČime je to mjerljivo? Kojim postupcima prelaze granicu „dovoljnog“ ili „zadovoljavajućeg“ poštivanja drugih u „nedovoljno“? Da bismo se mogli pridržavati Pravilnika, moramo imati točno definirane smjernice. Tko ih može, smije i zna definirati iz ovakvog članka?\nSamovoljno i slobodno tumačenje će dovesti do žalbi i to s punim pravom.\n\n- Imaju teškoća u ostvarivanju i održavanju vršnjačkih odnosa i zalaganju za sebe\nOvdje se zadire u osobnost. Neki su učenici otvoreni, druželjubivi, neki su povučeni, ne žele društvo, zaokupljeni su svojim interesima. Zar su oni problematični? Možemo li prisiliti učenike na međusobno druženje? Naravno da će svaki učitelj u razrednom odjelu nastojati održavati ugodno radno ozračje, poticati učenike na aktivnost, suradnju i toleranciju. A što se događa poslije školskog zvona? Gdje je uloga roditelja u odgoju? Gdje je navedena odgovornost roditelja?\n\nOvakvim Pravilnikom svaki prijedlog razrednika i stručnog suradnika je oboriv i roditelj ga ne mora prihvatiti."]
[6,"Ivana Kišić","PRAVILNIK","Ad 1.) Nejasno je definirano tko procjenjuje jesi li učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju ili imaju problema u ponašanju. Ponašanja definirana u čl. 3. i 4. nejasno su opisana riječima \"nemarno\", \"nedovoljno\" i \"neprihvatljivo\". Ponašanja učenika u školi zbog kojih je potrebno učeniku izreći pedagošku mjeru uglavnom su prilično transparentno definirana kućnim redom pojedinih škola.\n\nAd 2.) U čl. 3. kao jedno od rizičnih ponašanja navodi se nemaran odnos prema školskim obvezama. Nije jasno na koje se obveze ovdje misli, no ako je riječ ISKLJUČIVO o primjerice pisanju domaćih zadaća, redovitom donošenju pribora na sat i sličnom, takvo bi se neizvršavanje obaveza trebalo reflektirati na zaključnu ocjenu, a ne dovoditi u vezu s problemom u ponašanju.\n\nAd 3.) U čl. 4. navodi se učenikovo ponašanje u obitelji i/ili širem okruženju. Ovaj je navod u kontradikciji za čl. 6 koji se referira na Konvenciju o pravima djeteta. Škola je institucija čiji primarni posao nije intervenirati u dinamiku obiteljskog okruženja, a u krajnjoj liniji, učenici imaju pravo na privatnost što se njihovog privatnog života tiče. \n\nAd 4.) U istom se članku spominju \"zakonom propisane norme ponašanja\". Nekome tko je učitelj i stručni suradnik, a ne pravnik ili socijalni pedagog, ova konstrukcija nije jasna. Jesu li norme ponašanja propisane zakonom? Je li zadaća škole da procjenjuje zakonitost ponašanja učenika? Dakako, ako se ovdje mislilo na nezakonito ponašanje (poput krađe), onda se očekuje da intervenira policija, te opet nije na školi da pruža stručni tretman ako je učenik uključen u učinkovitije mjere tretmana izvan školske ustanove. Naravno da će učeniku u tom slučaju biti izrečena adekvatna pedagoška mjera.\n\nAd 5.) U cijelom se Pravilniku spominje stručni suradnik škole s odgovarajućom stručnom edukacijom u području rada s učenicima s problemima u ponašanju. Pretpostavlja se da se, u slučaju da škola nema socijalnog pedagoga, ovo odnosi na pedagoga, psihologa i ostale stručne suradnike koji su prošli neki vid edukacije koji je u pripremi. Stručnjaci koji rade s djecom s teškoćama u ponašanju školuju se na petogodišnjem studiju, odrađuju praksu, nakon završetka fakulteta i mentorirani pripravnički staž i iluzorno je očekivati da će stručnjaci potpuno drugih struka koji su prošli edukaciju moći jednako kvalitetno procijeniti rizike i teškoće učenika\n\nAd 6.) Odgojno-obrazovna potpora i stručni tretman provode se obavezno uz izrečene pedagoške mjere. Postoji opravdan strah od dodatne birokracije kojom će biti zatrpani učitelji/nastavnici i stručni suradnici, te da se zbog toga pedagoške mjere naprosto neće izricati. Slično se dogodilo i sa sada ukinutom mjerom Produženog stručnog postupka. \n\nAd 7.) Čl.8 st 3 i čl 9 st 6 su u međusobnoj kontradikciji u smislu da se u prvome navodi da se roditelja informira o odluci o odgojno-obrazovnoj potpori, dok se u potonjem navodi mogućnost neprihvaćanja provedbe stručnog tretmana. Nejasno je znači li to da je za odgojno-obrazovnu potporu nije potrebno odobrenje roditelja/skrbnika, dok za stručni tretman jest te što se događa ako roditelj odbija sudjelovati (osim prijave Centru za socijalnu skrb).\n\nAd 8.) Trajanje odgojno-obrazovne potpore predviđeno je tijekom školske godine, a najmanje šest mjeseci. Učenik se može naći u situaciji u kojoj mu je izrečena pedagoška mjera zajedno s odgojno-obrazovnom potporom krajem nastavne godine (primjerice u svibnju), te tih šest mjeseci \"prelazi\" u iduću školsku godinu, u kojoj se pedagoška mjera briše, a učenik nema nikakav oblik potpore tijekom ljetnih praznika (u trajanju od 2,5 mjeseca). \n\nAd 9.) U članku 12. kao oblici potpore učeniku spominju se individualna i/ili grupna pomoć u učenju te uključivanje u dodatnu/dopunsku nastavu. Potonji oblik podrške već postoji i nije ga potrebno dodatno isticati, dok nije jasno kako se individualna pomoć u učenju uklapa u punu satnicu učitelja/nastavnika. \n\nAd 10.) Nigdje nije jasno navedeno što se događa ako učenik tijekom provođenja odgojno-obrazovne potpore i stručnog tretmana nije promijenio ponašanje, ako roditelji nisu surađivali. U cijelom se pravilniku spominju samo obaveze školskog osoblja (učitelja/nastavnika i stručni suradnika), dok nije jasno definirano koju ulogu imaju stručne službe i ustanove u lokalnoj zajednici, odnosno imaju li obavezu primiti učenika rizičnog ponašanja na tretman/terapiju. \n\nAd 11.) Kao dodatni oblik potpore navodi se i savjetovanje roditelja učenika. Ponovno se postavlja pitanje kompetencija zaposlenika škole za isto, te je li uopće škola dužna vršiti bilo kakav oblik savjetovanja roditelja o odgoju djece koja pokazuju rizično ponašanje.\n\nAd 12.) Predlažem da se u dodatni oblik potpore uključi neki oblik restitucije kod oblika ponašanja koji su doveli do oštećivanja imovine.\n\nAd 13.) Osnaživanje i unaprjeđivanje kompetencija učitelja/nastavnika za rad s učenicima u riziku nije direktni oblik potpore učeniku i postavlja se pitanje tko provodi isto. Opet se ponavlja argument da školsko osoblje koje je prošlo edukacije i radionice ne može jednako kvalitetno obavljati posao stručnjaka koji je završio fakultet usmjeren isključivo na tu problematiku."]
[7,"Ema Šabanović Baldun","PRAVILNIK","U ovom obliku Pravilnik je neprovediv, nejasan, nerealan i donosi samo dodatno administrativno opterećenje. Neće pomoći učenicima s problemima u ponašanju, a zanemaruje prava nastavnika i učenika uzornog vladanja na nenasilno okruženje i normalno odvijanje nastave. Izostavljena je odgovornost roditelja za odgoj i ponašanje djece i nije predviđena mjera suspenzije."]
[8,"Dražena Potočki","PRAVILNIK","Ad 1.) Nejasno je definirano tko procjenjuje jesi li učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju ili imaju problema u ponašanju. Ponašanja definirana u čl. 3. i 4. nejasno su opisana riječima \"nemarno\", \"nedovoljno\" i \"neprihvatljivo\". Ponašanja učenika u školi zbog kojih je potrebno učeniku izreći pedagošku mjeru uglavnom su prilično transparentno definirana kućnim redom pojedinih škola. \nAd 2.) U čl. 3. kao jedno od rizičnih ponašanja navodi se nemaran odnos prema školskim obvezama. Nije jasno na koje se obveze ovdje misli, no ako je riječ ISKLJUČIVO o primjerice pisanju domaćih zadaća, redovitom donošenju pribora na sat i sličnom, takvo bi se neizvršavanje obaveza trebalo reflektirati na zaključnu ocjenu, a ne dovoditi u vezu s problemom u ponašanju. \nAd 3.) U čl. 4. navodi se učenikovo ponašanje u obitelji i/ili širem okruženju. Ovaj je navod u kontradikciji za čl. 6 koji se referira na Konvenciju o pravima djeteta. Škola je institucija čiji primarni posao nije intervenirati u dinamiku obiteljskog okruženja, a u krajnjoj liniji, učenici imaju pravo na privatnost što se njihovog privatnog života tiče. \nAd 4.) U istom se članku spominju \"zakonom propisane norme ponašanja\". Nekome tko je učitelj i stručni suradnik, a ne pravnik ili socijalni pedagog, ova konstrukcija nije jasna. Jesu li norme ponašanja propisane zakonom? Je li zadaća škole da procjenjuje zakonitost ponašanja učenika? Dakako, ako se ovdje mislilo na nezakonito ponašanje (poput krađe), onda se očekuje da intervenira policija, te opet nije na školi da pruža stručni tretman ako je učenik uključen u učinkovitije mjere tretmana izvan školske ustanove. Naravno da će učeniku u tom slučaju biti izrečena adekvatna pedagoška mjera. \nAd 5.) U cijelom se Pravilniku spominje stručni suradnik škole s odgovarajućom stručnom edukacijom u području rada s učenicima s problemima u ponašanju. Pretpostavlja se da se, u slučaju da škola nema socijalnog pedagoga, ovo odnosi na pedagoga, psihologa i ostale stručne suradnike koji su prošli neki vid edukacije koji je u pripremi. Stručnjaci koji rade s djecom s teškoćama u ponašanju školuju se na petogodišnjem studiju, odrađuju praksu, nakon završetka fakulteta i mentorirani pripravnički staž i iluzorno je očekivati da će stručnjaci potpuno drugih struka koji su prošli edukaciju moći jednako kvalitetno procijeniti rizike i teškoće učenika \nAd 6.) Odgojno-obrazovna potpora i stručni tretman provode se obavezno uz izrečene pedagoške mjere. Postoji opravdan strah od dodatne birokracije kojom će biti zatrpani učitelji/nastavnici i stručni suradnici, te da se zbog toga pedagoške mjere naprosto neće izricati. Slično se dogodilo i sa sada ukinutom mjerom Produženog stručnog postupka. \nAd 7.) Čl.8 st 3 i čl 9 st 6 su u međusobnoj kontradikciji u smislu da se u prvome navodi da se roditelja informira o odluci o odgojno-obrazovnoj potpori, dok se u potonjem navodi mogućnost neprihvaćanja provedbe stručnog tretmana. Nejasno je znači li to da je za odgojno-obrazovnu potporu nije potrebno odobrenje roditelja/skrbnika, dok za stručni tretman jest te što se događa ako roditelj odbija sudjelovati (osim prijave Centru za socijalnu skrb). Ad 8.) Trajanje odgojno-obrazovne potpore predviđeno je tijekom školske godine, a najmanje šest mjeseci. Učenik se može naći u situaciji u kojoj mu je izrečena pedagoška mjera zajedno s odgojno-obrazovnom potporom krajem nastavne godine (primjerice u svibnju), te tih šest mjeseci \"prelazi\" u iduću školsku godinu, u kojoj se pedagoška mjera briše, a učenik nema nikakav oblik potpore tijekom ljetnih praznika (u trajanju od 2,5 mjeseca). \nAd 9.) U članku 12. kao oblici potpore učeniku spominju se individualna i/ili grupna pomoć u učenju te uključivanje u dodatnu/dopunsku nastavu. Potonji oblik podrške već postoji i nije ga potrebno dodatno isticati, dok nije jasno kako se individualna pomoć u učenju uklapa u punu satnicu učitelja/nastavnika. \nAd 10.) Nigdje nije jasno navedeno što se događa ako učenik tijekom provođenja odgojno-obrazovne potpore i stručnog tretmana nije promijenio ponašanje, ako roditelji nisu surađivali. U cijelom se pravilniku spominju samo obaveze školskog osoblja (učitelja/nastavnika i stručni suradnika), dok nije jasno definirano koju ulogu imaju stručne službe i ustanove u lokalnoj zajednici, odnosno imaju li obavezu primiti učenika rizičnog ponašanja na tretman/terapiju. \nAd 11.) Kao dodatni oblik potpore navodi se i savjetovanje roditelja učenika. Ponovno se postavlja pitanje kompetencija zaposlenika škole za isto, te je li uopće škola dužna vršiti bilo kakav oblik savjetovanja roditelja o odgoju djece koja pokazuju rizično ponašanje. \nAd 12.) Predlažem da se u dodatni oblik potpore uključi neki oblik restitucije kod oblika ponašanja koji su doveli do oštećivanja imovine. \nAd 13.) Osnaživanje i unaprjeđivanje kompetencija učitelja/nastavnika za rad s učenicima u riziku nije direktni oblik potpore učeniku i postavlja se pitanje tko provodi isto. Opet se ponavlja argument da školsko osoblje koje je prošlo edukacije i radionice ne može jednako kvalitetno obavljati posao stručnjaka koji je završio fakultet usmjeren isključivo na tu problematiku."]
[9,"Biljana Geras Dvorski","PRAVILNIK","U praksi neprovedivo, nejasno… Jedno je, pak, jasno – ovime su nasilni i problematični učenici još  zaštićeniji, tek im se sad, u raljama nejasne birokracije, neće moći stati na kraj, jer je ovo što ovaj pravilnik predviđa jednostavno NEIZVEDIVO. Otvara beskonačne mogućnosti inspekcijama da ponište bilo kakve pedagoške mjere jer ih je nemoguće sprovesti. Tko će nastradati? U prvom redu dobra djeca koju će biti još teže zaštititi, razrednici u drugom redu jer će oni biti krivci za sve, a potom stručna služba te ravnatelji. A tko neće moći snositi posljedice – nasilnici. Još jedan dokaz što se događa kada kancelarijski moljci koji nemaju doticaja sa stvarnošću pišu pravilnike, pravila i zakone!\nTakođer, ponovo je na leđa razrednika stavljen teret rada sa učenicima s problemima ponašanja umjesto da se angažiraju psiholozi po savjetu Društva psihologa. Razrednici, knjižničari i sl nisu educirani za rješavanje ovih problema. Odgovornost roditelja i dalje se ne traži."]
[10,"Nikolina Zeman","PRAVILNIK","Poštovani,\n\nsmatram da će se nakon ovog pravilnika još više izbjegavati rješavanje problema i izricanje pedagoških mjera, što zbog dodatnog administrativnog opterećenja učitelja, što zbog bježanja od problema i potencijalno loše suradnje s roditeljima."]
[11,"Sandra Vudrić","PRAVILNIK","Poštovani,\nkao i mnogo puta do sada, sve se svaljuje na leđa nastavnika, a poglavito razrednika. Pravilnik o pedagoškim mjerama postoji i već je i on sam takav da ga treba mijenjati jer je samo mrtvo slovo na papiru. Najlakše je reći da će razrednici provoditi ovakve planove i da im to spada u famozne \"ostale poslove\". Što god se ne želi platiti u ostalim je poslovima. Razrednici koji već izvršavaju svu papirologiju, sastanke s roditeljima, razgovore s djecom i SS u vezi svih problema koji u razredu postoje će sada imati još nešto, a neće dobiti ni pomoć ni podršku ni Ministarstva, ni nadređenih. Plivat će sam u svemu tome, a kada dođe do žalbi onda će, naravno, razrednik biti taj koji će snositi svu odgovornost. Nijedan problem ovim pravilnikom (kojemu je i naziv onakav kakav je i sadržaj - nejasan, nedorečen i zbunjujuć) neće biti riješen, jedino što Ministarstvo lopticu odgovornosti prebacuje na najnižu kariku u lancu. S druge strane, nitko ne govori o dobrim učenicima, onima koji trpe zbog nasilnika koji u pravilu ostaje i u razredu i u školi, unatoč svim poduzetim koracima. Imaju li dobra djeca jednaka prava kao i problematična? Imaju li oni pravo na kvalitetno obrazovanje? Trebalo bi zaposliti dodatne pedagoge, socijalne pedagoge, psihologe i sve druge stručnjake kako bi sve ovo bilo u skladu s čuvenom ŠzŽ. I sama priča o rasterećenju nastavnika ovim pravilnikom pada u vodu."]
[12,"Anita Pavlek","PRAVILNIK","Naslov pravilnika je potpuno neprimjeren, nejasan, zamoran  i već to može natjerati čovjeka da odustane od čitanja. Većina stvari navedena u pravilniku teško je mjerljiva, nejasnih kriterija te je previše toga podložno subjektivnom doživljaju. U školama nema dovoljno stručnih suradnika. Nastavnici/razrednici nisu psiholozi ni socijalni pedagozi, a većina poslova opteretit će upravo njih. Kako te predviđene mjere mogu provesti škole koje nemaju odgovarajući kadar ili prostorne uvjete? Umjesto administrativnog rasterećenja, jasne i efikasne provedbe u praksi ovaj pravilnik će donijeti ogromne probleme nastavnicima koji nisu adekvatno (ili nisu uopće) educirani za takvu vrstu posla i odgovornosti. Bojim se da će pravilnik rezultirati još većim ignoriranjem i prikrivanjem gorućih problema od strane mnogih koji se nađu u takvoj situaciji. Procedura je preduga i prekomplicirana. Nasilnici će se i dalje osjećati prilično zaštićeno i nedodirljivo, roditelji se  na sve mogu oglušiti bar na neko vrijeme, najviše će nastradati oni koji bi se ovakvim pravilnikom trebali zaštititi, a to su učenici čije ponašanje nije rizično ni problematično. Rješavanju problema bi trebalo pristupiti na način da se najprije izradi kvalitetan sustav podrške nastavnicima, učenicima i roditeljima, bez dodatnog administrativnog opterećenja, neizvedivih i nejasnih programa.\nSmatram da pravilnik u ovom obliku nikako ne treba prihvatiti."]
[13,"Petar Radanović","PRAVILNIK","Pravilnik nije napisan dovoljno jasno i precizno. Da bi se učenicima s problemima u ponašanju mogao provoditi kvalitetan stručni tretman u školama su potrebni na puno radno vrijeme zaposleni psiholozi i socijalni pedagozi. Kako u većini škola takva stručna sluba nije zaposlena, tako smatram da ovaj pravilnik nije niti provediv."]
[14,"Vanja Miškić Srb","PRAVILNIK","Ad 1.) Nejasno je definirano tko procjenjuje jesi li učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju ili imaju problema u ponašanju. Ponašanja definirana u čl. 3. i 4. nejasno su opisana riječima \"nemarno\", \"nedovoljno\" i \"neprihvatljivo\". Ponašanja učenika u školi zbog kojih je potrebno učeniku izreći pedagošku mjeru uglavnom su prilično transparentno definirana kućnim redom pojedinih škola.\n\nAd 2.) U čl. 3. kao jedno od rizičnih ponašanja navodi se nemaran odnos prema školskim obvezama. Nije jasno na koje se obveze ovdje misli, no ako je riječ ISKLJUČIVO o primjerice pisanju domaćih zadaća, redovitom donošenju pribora na sat i sličnom, takvo bi se neizvršavanje obaveza trebalo reflektirati na zaključnu ocjenu, a ne dovoditi u vezu s problemom u ponašanju.\n\nAd 3.) U čl. 4. navodi se učenikovo ponašanje u obitelji i/ili širem okruženju. Ovaj je navod u kontradikciji za čl. 6 koji se referira na Konvenciju o pravima djeteta. Škola je institucija čiji primarni posao nije intervenirati u dinamiku obiteljskog okruženja, a u krajnjoj liniji, učenici imaju pravo na privatnost što se njihovog privatnog života tiče. \n\nAd 4.) U istom se članku spominju \"zakonom propisane norme ponašanja\". Nekome tko je učitelj i stručni suradnik, a ne pravnik ili socijalni pedagog, ova konstrukcija nije jasna. Jesu li norme ponašanja propisane zakonom? Je li zadaća škole da procjenjuje zakonitost ponašanja učenika? Dakako, ako se ovdje mislilo na nezakonito ponašanje (poput krađe), onda se očekuje da intervenira policija, te opet nije na školi da pruža stručni tretman ako je učenik uključen u učinkovitije mjere tretmana izvan školske ustanove. Naravno da će učeniku u tom slučaju biti izrečena adekvatna pedagoška mjera.\n\nAd 5.) U cijelom se Pravilniku spominje stručni suradnik škole s odgovarajućom stručnom edukacijom u području rada s učenicima s problemima u ponašanju. Pretpostavlja se da se, u slučaju da škola nema socijalnog pedagoga, ovo odnosi na pedagoga, psihologa i ostale stručne suradnike koji su prošli neki vid edukacije koji je u pripremi. Stručnjaci koji rade s djecom s teškoćama u ponašanju školuju se na petogodišnjem studiju, odrađuju praksu, nakon završetka fakulteta i mentorirani pripravnički staž i iluzorno je očekivati da će stručnjaci potpuno drugih struka koji su prošli edukaciju moći jednako kvalitetno procijeniti rizike i teškoće učenika\n\nAd 6.) Odgojno-obrazovna potpora i stručni tretman provode se obavezno uz izrečene pedagoške mjere. Postoji opravdan strah od dodatne birokracije kojom će biti zatrpani učitelji/nastavnici i stručni suradnici, te da se zbog toga pedagoške mjere naprosto neće izricati. Slično se dogodilo i sa sada ukinutom mjerom Produženog stručnog postupka. \n\nAd 7.) Čl.8 st 3 i čl 9 st 6 su u međusobnoj kontradikciji u smislu da se u prvome navodi da se roditelja informira o odluci o odgojno-obrazovnoj potpori, dok se u potonjem navodi mogućnost neprihvaćanja provedbe stručnog tretmana. Nejasno je znači li to da je za odgojno-obrazovnu potporu nije potrebno odobrenje roditelja/skrbnika, dok za stručni tretman jest te što se događa ako roditelj odbija sudjelovati (osim prijave Centru za socijalnu skrb).\n\nAd 8.) Trajanje odgojno-obrazovne potpore predviđeno je tijekom školske godine, a najmanje šest mjeseci. Učenik se može naći u situaciji u kojoj mu je izrečena pedagoška mjera zajedno s odgojno-obrazovnom potporom krajem nastavne godine (primjerice u svibnju), te tih šest mjeseci \"prelazi\" u iduću školsku godinu, u kojoj se pedagoška mjera briše, a učenik nema nikakav oblik potpore tijekom ljetnih praznika (u trajanju od 2,5 mjeseca). \n\nAd 9.) U članku 12. kao oblici potpore učeniku spominju se individualna i/ili grupna pomoć u učenju te uključivanje u dodatnu/dopunsku nastavu. Potonji oblik podrške već postoji i nije ga potrebno dodatno isticati, dok nije jasno kako se individualna pomoć u učenju uklapa u punu satnicu učitelja/nastavnika. \n\nAd 10.) Nigdje nije jasno navedeno što se događa ako učenik tijekom provođenja odgojno-obrazovne potpore i stručnog tretmana nije promijenio ponašanje, ako roditelji nisu surađivali. U cijelom se pravilniku spominju samo obaveze školskog osoblja (učitelja/nastavnika i stručni suradnika), dok nije jasno definirano koju ulogu imaju stručne službe i ustanove u lokalnoj zajednici, odnosno imaju li obavezu primiti učenika rizičnog ponašanja na tretman/terapiju. \n\nAd 11.) Kao dodatni oblik potpore navodi se i savjetovanje roditelja učenika. Ponovno se postavlja pitanje kompetencija zaposlenika škole za isto, te je li uopće škola dužna vršiti bilo kakav oblik savjetovanja roditelja o odgoju djece koja pokazuju rizično ponašanje.\n\nAd 12.) Predlažem da se u dodatni oblik potpore uključi neki oblik restitucije kod oblika ponašanja koji su doveli do oštećivanja imovine.\n\nAd 13.) Osnaživanje i unaprjeđivanje kompetencija učitelja/nastavnika za rad s učenicima u riziku nije direktni oblik potpore učeniku i postavlja se pitanje tko provodi isto. Opet se ponavlja argument da školsko osoblje koje je prošlo edukacije i radionice ne može jednako kvalitetno obavljati posao stručnjaka koji je završio fakultet usmjeren isključivo na tu problematiku.\n\nSmatram da će ovakav pravilnik kakav se predlaže samo zakomplicirati donošenje ikakvih mjera toliko da se zaposlenima u školi ne će dati baviti papirologijom (koja ih odvlači od posla s učenicima) pa će to dovesti do smanjena pedagoških mjera. MZO će se tada moći hvaliti kako je ovakav pravilnik doveo do smanjena negativnih pedagoških mjera, a nikog ne će zanima uzrok. Nastavnike, učitelje i profesore treba rasteretiti papirologije i ovakvog dugotrajnog postupka, a učenike koji nisu skloni nasilnom ponašanju zaštititi odmah od pojedinca koji ometa njihovo pravo na obrazovanje."]
[15,"Pragma","PRAVILNIK","Podržavamo daljnje normiranje rada s učenicima kroz provedbene propise, iako bi trebalo razmisliti o redoslijedu – prvo bi trebalo donijeti nacionalnu strategiju u području rada s učenicima u riziku i s problemima u ponašanju u kojoj će biti navedena dosadašnja hrvatska i međunarodna istraživanja i postojeće strategije (npr. Nacionalna strategija za prava djece u Republici Hrvatskoj za razdoblje od 2014. do 2020. godine, mjere D.7.3.-D.7.5.), te provedene i nova npr. analiza potreba i mogućnosti nastavnika i škola za primjereni odgovor prema učeniku koji pokazuje rizik ili je već razvilo probleme u ponašanju; analizu djelovanja drugih stručnjaka iz područja socijalne skrbi, pravosuđa, policije i zdravstva, a koji surađuju sa školama; analizirati primjere dobre prakse; analizirati kapacitete organizacija civilnog društva kao suradnika u provedbi strategije; ponuditi rješenja za moguće poteškoće koje će se pojaviti pri radu s takvim učenicima i dr.\n \nSmatramo da su razrednici važan dio tima koji bi se bavio objema skupinama učenika (u riziku i s problemima u ponašanju), no nikako ne mogu biti nositelji “odgojno-obrazovne potpore”. Smatramo da bi u oba slučaja nositelji trebali biti stručni suradnici škola (osobito socijalni pedagozi i psiholozi), koji su osposobljeni za rad s takvim problemima.S obzirom na donekle zbunjujuću i možda nedovoljno jasnu diferencijalnu sliku učenika u riziku i onih s problemima u ponašanju, preporučamo jasnije pojmovno određenje tih dviju skupina, sukladno definicijama i diferencijalnim kriterijima stručnjaka iz tog područja kako bi se usuglasile terminološke definicije i olakšala diferencijacija teškoća te postupanje prema njima (npr. sukladno prijedlogu Koller-Trbović, Žižak, Jeđud Borić (2011) Standardi za terminologiju, definiciju, kriterije i način praćenja pojave poremećaja u ponašanju djece i mladih, unutar sustava odgoja i obrazovanja). Dvije razine intervencija (potpora i tretman) koje predlaže ovaj Pravilnik trebale bi počivati na procjeni potreba, rizika i diferencijacije ovih različitih razina ponašanja. Takvu analizu mogu provesti jedino kvalificirani stručnjaci, u suradnji s razrednicima, drugim stručnjacima, roditeljima i učenicima na koje se Pravilnik odnosi.\n\nDokument razlikuje RIZIČNA PONAŠANJA, TEŠKOĆE U PONAŠANJU I POREMEĆAJE U PONAŠANJU kao tri razine ponašanja čiji je zajednički naziv “problemi u ponašanju”. U Pravilniku bi takva definicija trebala jasno predstavljati krovnu definiciju za obje skupine učenika i naznačiti da u probleme u ponašanju spadaju i blaža ponašanja poput markiranja, kršenja pravila, neučenja, povučenosti ili tužnog raspoloženja do teških i vrlo teških ponašanja poput suicidalnog, kriminalnog ponašanja. Učenici s BLAŽIM odstupanjima u ponašanju, s manjim i kratkotrajnijim posljedicama ponašanja, za čije rješavanje je dovoljna jednostavnija intervencija manjeg broja stručnjaka i sl. su učenici “u riziku” ili učenici s “rizičnim ponašanjem”, dok učenici koji VIŠE ili ZNAČAJNO odstupaju u ponašanju, njihova ponašanja imaju teže posljedice, a odgovor na to ponašanje zahtjeva angažman različitih sektora i kompleksniju i dugotrajniju intervenciju su učenici s “teškoćama u ponašanju” i “poremećajima u ponašanju”."]
[16,"Šime Šuljić","PRAVILNIK","Ovaj pravilnik koji bi trebao koristiti učiteljima i nastavnicima raznih struka gotovo na dnevnoj bazi i to u vrlo operativnom smislu prilično je teško razumljiv i neprecizan je u pogledu zaduženja i odgovornosti. I sam naziv pravilnika je vrlo nepraktičan i nejasan. Zakomplicirat će nastavnicima i učiteljima postupanje, a bojim se ne će doprinijeti rješavanju problema. Poseban je problem što se istim pravilnikom rješava problem u osnovnoj školi i srednjoj školi. Predlažem da se izrade posebni pravilnici za osnovnu i srednju školu, a ovaj prijedlog odbaci."]
[17,"Ivana Raljević","PRAVILNIK","Poštovani!\nKao i kod većine pravilnika, i ovaj je poprilično zapetljan, nerazumljiv, dvosmislen i  teško provediv (da ne kažem neprovediv). Velika je mogućnost prebacivanja „loptice“ i na kraju će opet učitelj/nastavnik za sve biti zadužen i „kriv“.\n\nŠto ako učeničko ponašanje ne bude bolje? Što ako roditelji ne surađuju? Što ako nema stručne službe u školi?\n\nČini mi se da ima jako puno pitanja što ako,a Pravilnik na njih ne daje odgovore. Mogućnost manipulacije ovim Pravilnikom je izuzetno velika.\n\nNajmanju krivicu će opet snositi roditelji, a najviše će ispaštati  učitelji/nastavnici  i stručni suradnici. Čast iznimkama,ali većina roditelja teško se miri sa činjenicama koje ne idu u korist njihove djece."]
[18,"Marija Jozić-Mihaljević","PRAVILNIK","Poštovani,\n Prijedlog novog Pravilnika neće spriječiti niti riješiti različite oblike nasilja u školama. Opet se ide prema dodatnom opterećenju razrednika (u administrativnom smislu). Obzirom na dugogodišnji rad u strukovnoj školi, mišljenja sam kako treba u svakoj strukovnoj školi oformiti stručni tim, koji bi uključivao soc. podegoga, defektologa i psihologa. Probleme koje smo imali u školi sve češće zahtijevaju i intervenciju psihijatra... Smatram kako treba pored pravilnika o odgojnim mjerama u školi, mijenjati i zakonski okvir u kojem bi roditelje djece s devijantnim ponašanjem trebalo prisliti na psihijatrijsku obradu, prije nego što dođe do ekscensnih situacija."]
[19,"Kristina Lučić Andrijanić","PRAVILNIK","Glavni teret prebacuje se na razrednike koji ionako imaju previše posla koji bi trebali riješiti u 2 sata neposredno-odgojno obrazovnog rada tjedno. Oni bi trebali pisati program za rad s učenikom rizičnog ponašanja koji nisu za to školovani.\nNigdje nema odgovornosti roditelja, njih se o svemu mora obavijestiti i tražiti pristanak, ako ne pristanu ide prijava CZSS gdje najčešće dolazi do zastoja u proceduri. Treba povećati odgovornost roditelja.\nOvim Pravilnikom prevelika se odgovornost i zadaća prebacuje na školu. Škola je odgojna institucija, a ne institucija za preodgoj.\nPravilnik svakako zanemaruje pravo ostalih učenika na mirno i sigurno praćenje nastave."]
[20,"Ančica Eđed","PRAVILNIK","Pravilnik propisuje uvjete, načine i oblike provođenja odgojno-obrazovne potpore i stručnog tretmana učenika u riziku za razvoj problema u ponašanju i učenika s problemima u ponašanju … te odgovornost, obveze i prava osoba koje u njemu sudjeluju.\nPravilnik može propisivati uvjete, ali, kako nam je svima poznato, uvjeti u neposrednoj školskoj praksi ne postoje. To znači da Pravilnik nije moguće kvalitetno i u potpunosti primijeniti kao i mnoge druge dosadašnje pravilnike.\nPravilnik ističe pojam „osobe“ (množina) što pretpostavlja timski rad većeg broja educiranih osoba u rješavanju problema. Odlično zamišljeno, ali nije moguće provesti u praksi. Već su kolege u prethodnim osvrtima istakli nedostatak  stručnih suradnika u našim školama (statistički pokazatelji). Situacija u našim školama je takva da su u najvećem broju škola dva stručna suradnika: pedagog ili psiholog i knjižničar (bilo bi poželjno provjeriti podatak u MZO u koliko je škola takva situacija). Poznato je i već u prethodnim komentarima navedeno da u školama postojeće probleme rješavaju razrednik i pedagog ili psiholog, t. j. dvije osobe.  To je  „prebacivanje“ rješavanja kompletne problematike na dvije osobe što je daleko od timskog rada. Do izražaja dolazi samo izrazita preopterećenost dviju osoba i to sve u okviru njihovog radnog vremena (tako propisuje Pravilnik).\nU Pravilniku se koristi pojam „stručni suradnik“ što je inače uobičajeno u našim pravilnicima. Pitanje je: Koji stručni suradnik? Ako se propisuju obveze u rješavanju određenih problema Pravilnikom se trebaju konkretizirati profili stručnih suradnika, odnosno tko obavlja određeni posao. U Pravilniku je formulacija takva kao kad bi se propisalo da npr. nastavu hrvatskog jezika ostvaruje učitelj predmetne nastave i problem za nastavu hrvatskog jezika je riješen. Tako se o nama stručnim suradnicima piše u svim pravilnicima.\nU Pravilniku se pojavljuje formulacija: stručni suradnik škole educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju, ponajprije socijalni pedagog ili psiholog. Znači Pravilnik tvrdi da su samo stručni suradnici socijalni pedagozi i psiholozi educirani stručni suradnici za rad s učenicima s problemima u ponašanju. \nPuno naših škola nema stručnog suradnika socijalnog pedagoga. U većini škola je situacija takva da ako je zaposlen pedagog onda nema psihologa i obrnuto. Tu je najčešće drugi stručni suradnik knjižničar.\nZaključak iz Pravilnika:\nAko škola ima dva stručna suradnika: pedagoga i knjižničara onda nema stručnog suradnika educiranog za rad s učenicima  s problemima u ponašanju. Proizlazi pitanje: Tko će onda na edukaciju: pedagog ili knjižničar? Odmah se može pretpostaviti što nam govori i dugogodišnje iskustvo školske prakse: „needucirani pedagog“. \nKada zakaže sustav, kada se pojave novi i složeni problemi u školi očigledno je da samo (needucirani) pedagog ima obvezu stručnog usavršavanja, profesionalnog razvoja i cjeloživotnog učenja. \nVrlo su kvalitetni prijedlozi i komentari Foruma za slobodu odgoja i Hrvatskog psihološkog društva. Istaknut je značaj usustavljivanja preventivnih programa i njihove provedbe, edukacije svih odgojno-obrazovnih djelatnika po pitanju problema u ponašanju učenika što je kvalitativna pretpostavka za timski rad i timsko rješavanje problema. Uz to, neophodno je formirati timove stručnih suradnika svih profila u našim školama. Jedino tako, bit će u daleko većim  količinama ostvareni uvjeti za kvalitetnije rješavanje određenih problema u radu s učenicima.\nPoslije toga, neka se pišu pravilnici."]
[21,"Ivana Jurić ","PRAVILNIK","Pravilnik je neprovediv i nejasan. \nRazrednici koji uopće nisu educirani za vrstu posla koja im se ovim pravilnikom nameće, imati će, uza sve dosadašnje, još jednu veliku i vrlo odgovornu obavezu te naravno odgovornost ako se ponašanje problematičnih učenika ne popravi. \n\nAko je nešto komplicirano kao što je naziv ovog pravilnika, ne znači automatski da je stručno, a ni učinkovito. \n\nVeliki problem i manjkavost pravilnika je nedorečenost situacije ako roditelj ne želi surađivati sa školom. Što onda?"]
[22,"Nataša Klasni","PRAVILNIK","U ovom pravilniku nalazim puno nedorecenosti a vrlo malo korisnih mehanizama za suzbijanje problematicnog ponasanja ucenika. Vec su kolege pisali o tom dijelu, pa necu ponavljati taj dio. Ipak, ovo moram napisati: kao razrednik nekoliko ucenika s poteskocama u ponasanju, nikako mi nije jasno kako ocekujete da sjedim i ispisujem predviđene obrasce i planove postupanja dok mi se ucenici pred ocima npr tuku ili oduzimaju jedan drugome privatno vlasnistvo. Govorim o ucenicima kojima su opomene i ukori samo slova na papiru. Trebamo mjeru koja se ne sastoji od slova na papiru, mjere koje ce djelovati i na najnemirnije ucenike i, naravno, na njihove roditelje. \nTakođer ne razumijem kako ste mogli to staviti pod obvezu razrednika jos i ovo. Ionako vec gubim sate i sate svaki tjedan na poslove razrednika."]
[23,"Katarina Jerkić","PRAVILNIK","Poštovani,\novaj pravilnik je promašen i smatram da ga treba povući. Ono što je trebalo staviti na javnu raspravu je novi Pravilnik o pedagoškim mjerama, te kao jednu od mjera dodati udaljavanje problematičnog učenika s nastave. Kada se nasilje dogodi, ono treba prestati i zaustaviti odmah. Ovakve savjetodavne tretmane razrednici i  stručni suradnici već mukotrpno obavljaju (samo s manje papirologije). Potrebni su konkretniji mehanizmi zaustavljanja nasilja, a nešto slično tretmanima iz ovog pravilnika moglo bi uslijediti tek nakon konkretno poduzetih mjera (pedagoških mjera koje treba mijenjati). Nastavni proces je živi proces, nasilje u učionici i izvan učionice se događa u trenutku i ono treba prestati odmah, a ne i dalje nasilnog i problematičnog učenika zadržavati u razredu, nauštrb drugih učenika, a  sa strane izvoditi tretmane koji bi, prema ovom (praktično neizvedivom) pravilniku, bili još i nestručni budući da ih mora obavljati razrednik (osim ako razrednik nije i socijalni pedagog). Problematični učenik mogao bi biti, sukladno izrečenoj pedagoškoj mjeri, upućen  na dodatan rad prije ili nakon nastave, društveno-koristan rad ili na razne druge konkretnije i aktivnije metode odgojnih mjera,  koje zemlje koje prednjače u školstvu već odavno imaju u svojim zakonima. Aktualne pedagoške mjere ne preveniraju nasilje, one su komad papira plus savjetovanje. U bilo kojem slučaju, škola mora imati zaposleno više stručnih suradnika na puno radno vrijeme tako da se stručni suradnici mogu posvetiti problematičnim učenicima, a učitelji i nastavnici  svom primarnom poslu – poučavanju."]
[24,"Ivana Valjak Razum","PRAVILNIK","Pravilnik je nedorečen i podložan subjektivnom tumačenju. Administrativna je procedura preduga i komplicirana te predstavlja dodatno opterećenje već preopterećenih učitelja/razrednika. Takvo stanje stvari odgovara isključivo problematičnim učenicima koji su ovakvim nedopustivo lošim pravilnikom dodatno zaštićeni. Zaštita nasilnika bez predviđenih sankcija samo dodatno ugrožava sigurnost učitelja i ostalih učenika. Dok se spomenuti problemi ne riješe, ovakav Pravilnik ni u kom slučaju ne bi smio biti prihvaćen."]
[25,"Hrvatska udruga socijalnih pedagoga","PRAVILNIK","Hrvatska udruga socijalnih pedagoga podržava nastojanja zakonodavca da pravilnikom regulira potrebne oblike odgojno-obrazovne podrške i stručnog rada s učenicima koji manifestiraju probleme u ponašanju. Tako se oni formalno izjednačuju s drugim grupama učenika s posebnim odgojno-obrazovnim potrebama (učenici s teškoćama u razvoju i daroviti učenici) čija su prava već odavno regulirana pravilnicima.\nRazumijemo da mnoge škole nemaju uvjete za potpunu provedbu pravilnika jer u stručnim timovima nemaju zaposlene socijalne pedagoge koji su jedini zaista kvalificirani stručnjaci za odgojno-obrazovnu podršku i stručni tretman učenika s problemima u ponašanju. Međutim, ta okolnost ne amnestira donositelje odluka na svim razinama od obveze osiguravanja primjerenih oblika podrške i ovoj kategoriji učenika. Poznato je da posebne odgojno-obrazovne potrebe učenika s problemima u ponašanju proizlaze iz nepovoljnih socijalnih okolnosti u kojima odrastaju pa se škola nameće kao jedan od najvažnijih činitelja zaštite koji raspolaže s dovoljnim odgojno-obrazovnim resursima da pokrene i sudjeluje u dijelu intervencija koje će osnažiti učenike da usvoje individualno djelotvorna i društveno prihvatljiva ponašanja. Time se ostvaruje članak 18. Konvencije o pravima djeteta koji u stavku 2 države stranke obvezuje na pružanje odgovarajuće pomoći roditeljima i zakonskim skrbnicima kako bi oni mogli ispuniti svoju dužnost prema djetetu, te jačati ustanove i službe za dječju zaštitu i skrb. Podsjećamo da Konvencija djeci osigurava prava, a odrasle obvezuje da ih nauči odgovornom ponašanju. Radi se, među ostalim, o razvojnim i zaštitnim pravima djece (a ne o pravu na nasilje ili bilo koji drugi oblik neprihvatljivog ponašanja). \nStajališta koja umanjuju odgojnu ulogu i mogućnosti škole nisu temeljena na suvremenim spoznajama o načelima i sadržaju učinkovitih programa prevencije različitih problema u ponašanju, jer svaki takav program obuhvaća cijelu školu. Siguran put da se pitanjem problema u ponašanju bavimo stručno i učinkovito je pokrivanje potreba i angažiranje/osnaživanje potencijala populacija djece i mladih u riziku i onih s već razvijenim problemima u ponašanju i njihovih okruženja (obitelj, škola, vršnjaci, zajednica, društvo u cjelini). Ovakav cjeloviti pristup, u školama poznat i kao pristup cjelovite škole (eng. whole school apporach) morao bi biti ideja vodilja ukoliko želimo učinkovitu prevenciju i stručni rad s učenicima u riziku za razvoj problema u ponašanju i učenicima s problemima u ponašanju. Smatramo da mnoge škole u tom smislu iziskuju ciljanu i sveobuhvatnu edukaciju jer će u protivnom Pravilnik zaista biti samo još jedna administrativna formalnost koja na kraju djeci (učenicima) neće osigurati primjerene oblike podrške. Također smatramo da donošenje ovog Pravilnika treba biti popraćeno izmjenama drugih propisa, prije svega Pravilnika o tjednim zaduženjima učitelja, nastavnika, stručnih suradnika ...., kako bi se normirao individualan odgojni rad učitelja i nastavnika s učenicima i njihovim roditeljima. Istovremeno, postoje primjeri škola koje već sada izvrsno provode i odgojno-obrazovnu potporu i stručni rad s ovim populacijama učenika, a smisao ovog Pravilnika vidimo u osiguravanju minimalnih standarda zaštite prava učenika s problemima u ponašanju u svim školama. \nKako bi Pravilnik zaista ostvario svoju svrhu (i naziv) smatramo kako je potrebno unaprijediti ga i u tom smislu predlažemo da mu se jasno odredi i opiše svrha. Jasno je da Pravilnik nastaje temeljem čl.65a Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi i stoga se drži terminologije Zakona, no potrebno ga je jasno odrediti u smislu definiranja i opisa temeljnih pojmova u skladu sa suvremenim spoznajama u području problema u ponašanju, a prije svega se to odnosi na definiranje ciljane populacije (učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju i učenici s problemima u ponašanju). Smatramo da je zbog trenutka otvaranja javne rasprave o ovom Pravilniku on nepravedno dobio etiketu dokumenta prevencije nasilja, a svim stručnjacima je jasno kako se ovdje radi o mnogo širem spektru rizika i problema u ponašanju od nasilja, uključujući i niz drugih eksternaliziranih ponašanja, kao i niz, u današnje vrijeme znanstveno dokazano rastućih, internaliziranih problema djece i mladih (učenika). Tu širinu opisa problema u ponašanju potrebno bi bilo pokriti i Pravilnikom.\nTakođer, u skladu s prethodno predloženim obuhvatom stvarne širine pojmova iz naslova Pravilnika, smatramo nužnim obuhvatiti i cijeli spektar intervencija za djecu i mlade (učenike) u riziku za razvoj problema u ponašanju, kao i učenika s problemima u ponašanju – iz samog naslova Pravilnika te čl.65a Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi, ali i suvremenih spoznaja socijalne pedagogije, prevencijske znanosti, razvojne psihologije, pedagogije i drugih znanosti i znanstvenih disciplina, proizlazi kako bi taj spektar trebao pokrivati programe, aktivnosti i postupke u svim područjima intervencija – od procjene potreba i rizika, preko prevencije, ranih intervencija (u odnosu na dob populacije, ali i u odnosu na pojavu problema u ponašanju), tretmana pa sve do posttretmana. Škola na tom spektru zaista ima svoje važno mjesto i ne treba ga umanjivati – prije svega na razini preventivnih aktivnosti i to na razini univerzalne prevencije (za sve učenike), zatim na razini selektivne i indicirane prevencije (namjenjene onim učenicima koji su u povišenom riziku za razvoj problema ili su već počeli pokazivati prve probleme), a zatim i u području pružanja podrške i stručne pomoći učenicima s već razvijenim problemima u ponašanju i to prije svega u smislu osiguravanja i poticanja uspješnog odgojno-obrazovnog procesa te stručnih postupaka usmjerenih osnaživanju pojedinaca i njihovih okruženja, a ne nužno stručnog tretmana usmjerenog promjeni neprihvatljivog ponašanja učenika. Za to postoje i drugi sustavi i usluge u zajednici (pa i u samoj školi, podsjećamo primjerice na produženi stručni tretman koji je dio sustava socijalne skrbi) i ne može biti isključiva odgovornost škole, posebno stoga što je to vrlo specijaliziran posao kojeg mogu obavljati jedino za to educirani stručnjaci, i to timski i u suradnji svih sustava brige i skrbi za djecu i mlade. Stručnjaci socijalni pedagozi, kao što smo već naveli, jesu vrlo ciljano obrazovani za rad s navedenim populacijama i to na cijelom spektru i populacija i intervencija, a također je poznato da nisu zastupljeni kao djelatnici u mnogim školama u RH pa se postavlja pitanje kako osigurati takvu visoko specijaliziranu uslugu kakva se namjerava pokriti ovim Pravilnikom svim učenicima u riziku za razvoj problema u ponašanju i učenicima s problemima u ponašanju u svim školama. \nI na kraju ističemo još jednom kako smatramo da dorađeni Pravilnik, s jasnom svrhom i sadržajem, može proizvesti pozitivne promjene samo putem osiguravanja (1) dostatnih stručnih/kompetentnih kadrova koji će biti educirani i osposobljeni za doprinos radu s učenicima u riziku za razvoj problema u ponašanju kao i učenicima s problemima u ponašanju, svatko sa svoje strane stručnih kompetencija, te (2) dostatnih resursa za provođenje Pravilnika (primjerice zapošljavanje više stručnih suradnika, točnije ekipiranje stručnih timova u školama, osiguravanje dostatne satnice i kompetencija nastavnika i učitelja za njihov doprinos radu s ovim populacijama učenika, odnosno (re)definiranje zaduženja djelatnika, zatim ekonomiziranja administrativnih poslova i sl.)."]
[26,"Sanja Šipušić Komar","PRAVILNIK","Pravilnik je kompliciran, organizacijski prilično nejasan i samim time u praksi neprimjenjiv. Vrlo je  sličan Pravilniku o odgojno-obrazovnom tretmanu produženog stručnog postupka koji  nije davao nikakve rezultate i iz opravdanih razloga je  ukinut. Pravilnik u ovome obliku  ni najmanje ne odgovara potrebama sustava na koji se odnosi. Radi se o pokušaju nametanja dodatnog neopravdanog administrativnog  opterećenja razrednika i stručnih suradnika. \nS  učenicima koji imaju problema u ponašanju i sada najviše rade razrednici, nastavnici i stručni suradnici i puno energije i vremena ulažu u odgojno obrazovnu podršku baš tim učenicima (vrlo često smo im mi jedina podrška koju imaju)."]
[27,"Valentina Pajdaković","PRAVILNIK","Pravilnik u velikoj mjeri podrazumijeva jako puno popratne dokumentacije za provedbu odgojno-obrazovne potpore i stručnog tretmana. U praksi dogodit će se da će odgojno-obrazovni djelatnici većinu vremena provoditi baveći se dokumentacijom ( koja podliježe strogoj kontroli), a malo vremena će im preostati za konkretan rad s učenicima. Od razrednika se očekuje da provodi i vodi osjetljive postupke za koje nema dovoljno stručnog znanja iz područja socijalne pedagogije, psihologije. Pravilnik u cijelosti ne donosi učinkovite i konkretne mjere već samo puno dodatnih poslova za učitelje a vrlo je upitno hoće li oni donijeti neke pozitivne pomake ako nisu predviđene sankcije za učenike i roditelje.  \nU pravilnik bi trebao uvrstiti i odgojne mjere u smislu radnih zadataka učenika ( ekološke akcije u školi i slično).\nPravilnik propisuje odgojno- obrazovnu potporu za učenike koji su u riziku i njihova prava. Smatram da bi pravilnik trebalo dopuniti člancima koji bi propisali prava učitelja koji se zateknu u situaciji pojave nasilja za vrijeme nastave bilo prema drugom učeniku bilo prema učitelju ili prilikom uočenog uništavanja imovine u učionici. Predlažem da se konkretiziraju mjere koje propisuju što učitelj u opisanoj konkretnoj situaciji  pojave nasilja na nastavi ( na licu mjesta)  smije učiniti s ciljem zaštite svojih prava i prava drugih učenika ?  Problemska situacija pojave nasilja traži hitnu reakciju i svako odugovlačenje može imati vrlo složene i teške posljedice. Znamo da učitelj npr. ne smije koristiti mobilni telefon za vrijeme nastave da bi pozvao stručnog suradnika, napustiti razred da bi zatražio pomoć stručne službe/ravnatelja ili nekog drugog također ne smije (a to niti ne smatram dopustivim jer time dovodi u još veći rizik druge učenike). Učenika zamoliti da napusti razred također ne smije ( ovo ne smatram dopustivim iz razloga što su  tada u opasnosti učenici koji su se u tom trenutku našli izvan učionice npr. zbog odlaska na WC ) , a može se dogoditi i uništavanje školskog inventara. Stručni suradnik u navedenom trenutku ima nastavu s nekim drugim učenikom ili je na službenom sastanku izvan škole. Osim toga neke škole su prostorno jako velike te prođe previše vremena dok učitelj stigne s jednog kraja škole na drugi. Učitelj je u ovakvim situacijama prepušten sam sebi, ima odgovornost za sve što se događa u razredu. Također ima obavezu i odgovornost zaštititi prava drugih učenika te je zbog toga u vrlo nezavidnom položaju. Ukoliko bi se napad na učitelja smatrao napadom na službenu osobu ( što povlači i puno ozbiljnije posljedice) i predvidjele sankcije za počinitelje,  broj pojava slučajeva nasilja bi se sigurno smanjio na najmanju moguću mjeru.  Naglašavam, najvažnija je reakcija u slučaju pojave nasilja. Za takve situacije učiteljima u školi treba osigurati trenutnu podršku jer su ovakve situacije uzrok brojnih problema koji se poslije jako teško rješavaju i potroši se puno više vremena na saniranje posljedica i utvrđivanje krivnje i odgovornosti nego što bi bilo potrebno da se uvedu neke preventivne zaštitne mjere.  Svi zapisnici poslije toga manje su važni kad se nasilje već dogodilo ( s posljedicama)."]
[28,"ALEKSANDRA DUŽEVIĆ","PRAVILNIK","2009.g. donesen je „Pravilnik o pedagoškoj mjeri odgojno-obrazovnog tretmana produženog stručnog postupka“ koji je sličan ovom Pravilniku, ali se nije pokazao kao dobro rješenje u praksi. Iz sličnih razloga mislim da ni ovaj Pravilnik neće funkcionirati. Mislim da trebamo učiti iz prošlih pogrešaka.\nPrije svega trebalo je uraditi istraživanje, tj. uvid koliko i koje stručne suradnike imamo u školama i kompletirati stručnu službu.\nU nastavku ću nabrojati moje primjedbe i prijedloge na ovaj Pravilnik (budući da radim u srednjoj školi, govorim s aspekta srednje škole, Splitsko-dalmatinska županija).\n1) Kompletirati, u svim školama, stručnu službu (po mojim spoznajama, u Splitsko-dalmatinskoj županiji, u većini srednjih škola radi samo pedagog).\n2.) Već postojeći sustav rada s rizičnim učenicima je dovoljno dobar i većinu aktivnosti iz ovog Pravilnika radimo. Dublji rad razrednika na ovoj problematici ne treba očekivati budući da nisu školovani za stručni rad s rizičnim učenicima. \nPotrebno je samo normirati, standardizirati rad stručne službe i razrednika: obrasci, vrijeme, dokumentiranje, te upućivanje na stručnu pomoć izvan škole kod školovanog stručnjaka. \n3.) Treba izraditi standardizirane obrasce: za razrednike, za stručnu službu, te uputnicu za daljnji tretman izvan škole. Svi obrasci trebaju biti jednostavni, u digitalnoj formi i aplikaciji. Aplikacija treba biti umrežena: od vrtića do kraja srednje škole, te sa stručnjacima izvan škole (školska liječnica, socijalna služba…). \nMožda obrasce ugraditi u e-dnevnik (naravno, da je vidljiva samo stručnjaku i roditelju)\n4.) Svakoj školi treba biti službeno dodijeljen stručnjak (izvan škole) kojem se upućuje učenik (zbog nedostatka kadra u stručnoj službi škole). Dakle, ako škola ima samo pedagoga mora imati službeno dodijeljenog psihologa, defektologa i soc. pedagoga izvan škole.\n5.) Ukoliko se roditelj ne odazove na ponuđenu pomoć treba biti prijavljen Centru za soc. skrb. Budući da su sve službe umrežene škola ima uvid u odaziv roditelja i škola prijavljuje roditelja.\n6.) Bilo koji tretmani i potpore ne mogu se raditi (u srednjim školama) ni nakon, ni prije nastave, jer je većina učenika putnika,te je u školi, i na putovanju do škole, oko 8-9 sati na dan (a dan kada imaju tjelesni cijeli dan su izvan doma, na ulici), bez organiziranog obroka i sl. Iz zdravstvenih i sigurnosnih razloga nemoguće je ostavljati učenike nakon nastave. Osim toga, nakon jutarnje smjene kreće poslije podnevna i nema prostorija. \nPredlažem da se posebni tretmani stručnjaka izvode u zakazanom terminu, te je učenik taj dan oslobođen nastave za vrijeme trajanja tretmana.\n7.) Roditelj također treba biti obavezno uključen u edukaciju.\n8.) Sva istraživanja su pokazala da okolina, okoliš utječe na ponašanje – stoga,  maksimalno urediti školske prostore, omogućiti spremnike za vodu u školi, jedan  pakirani obrok, topli napitak…da učenik osjeti da je vrijedan i da se osjeća dostojanstveno u školi. (sada učenici nemaju niti čašu vode u školi što izaziva frustraciju kod učenika…)\n9.) Dakle, ja bih odbacila ovaj Pravilnik u cijelosti, a u već postojeći Pravilnik o pedagoškim mjerama uvela bih:\n- standardiziranje, normiranje (obrasce, protokol i broj sati) rada razrednika i stručne službe s rizičnim učenicima, nakon kojih se učenik i roditelj upućuju u tretman kod stručnjaka izvan škole\n- standardizirati, digitalnu, jednostavnu dokumentaciju, povezanu s e-dnevnikom (uvid imaju umreženi stručnjaci i roditelj)\nZa škole:\n- kompletiranje stručne službe\n- povezivanje s vanjskim suradnicima (stručnjacima koje nema škola)\n- digitalno umrežavanje svih stručnjaka\nPropisivanje tretmana, postupaka i sl. koje trebaju raditi stručnjaci  mislim da je nepotrebno (pa čak i podcjenjivački) jer se to odnosi na njihove stručne kompetencije za koje su oni educirani, verificirani i trebaju ih izvršavati, tj. za to su plaćeni. I naravno, sankcionirati one koji ne rade svoj posao, ali to se može samo ukoliko se zna standard, obrasci i protokol.\nNa kraju, najvažnije, veliki broj problema u školama bi se smanjio kada bi se pri zaposlenju učitelja, nastavnika, stručne službe, ravnatelja… izabirao najbolji kandidat, tj. kandidat koji ima dokaz da ima najvišu RAZINU kompetencija. Naime, pri zaposlenju osim Diplome (koja je samo dokaz o kompetenciji, ali ne i RAZINI kompetencija), treba dobit prednost kandidat koji ima najbolji prosjek ocjena, certifikate drugih kompetencija (strani jezik, informatika…), preporuke i sl… Tada bi u školama radili izvrsni i najbolji učitelji koji bi znali i htjeli rješavati odgojno-obrazovne probleme."]
[29,"Fani Perun","PRAVILNIK","Poštovani,\n\nPrvo dajem komentar na cijeli Pravilnik:\n\nBudući da se radi o učenicima koji imaju probleme u ponašanju s njima trebaju raditi socijalni pedagozi koji su za to educirani, a ne razrednici. Razrednici pomažu u onoj mjeri u kojoj mogu pomoći (što se uglavnom svodi na davanje informacija te razgovore s članovima Razrednog vijeća, razredom, učenikom, roditeljima i socijalnim pedagogom).\nStoga bi, osim donošenja pravilnika, trebalo ekipirati stručne službe škola i zaposliti socijalne pedagoge sukladno broju učenika.\n\nStručni suradnik je širi pojam i u cijelom Pravilniku izraz „stručni suradnik“ treba zamijeniti sa „socijalni pedagog“.\n\nPojedini članci:\n\nČlanak 7\nNije precizirano tko treba kontaktirati roditelje, liječnika i ostale.\n\nČlanak 10 (3)\nRazrednik nema odgovarajuću naobrazbu kako bi \nmogao napisati kvalitetan plan potpore. On može i treba dati sve potrebne podatke, a socijalni pedagog zna napraviti odgovarajući plan. Relevantne podatke o ponašanju učenika svakako trebaju dati i članovi Razrednog vijeća (neki razrednici samo 2 sata tjedno vide svoje učenike).\n\nStoga predlažem:\n(3) Program odgojno-obrazovne potpore izrađuje socijalni pedagog uz pomoć razrednika i članova Razrednog vijeća.  \n\nČlanak 14 (1)\nSocijalni pedagog zna što je radio s učenikom i koliko je učenik napredovao te je on najkompetentnija osoba koja može informirati roditelje o napretku djeteta, a razrednik iznosi ostala opažanja, kao i ostali članovi razrednog vijeća.\n\nČlanak 14 (2)\nRiječ „razrednik“ zamijeniti riječju „socijalni pedagog“ jer je to osoba koja je educirana za rad s takvim učenicima i koja može pomoći učeniku. Razrednik pomaže socijalnom pedagogu.\n\nČlanak 14 (3)\nPredlažem:\n(3) U pripremi izvješća iz stavka 3. ovoga članka socijalnom pedagogu pomažu sudionici odgojno-obrazovne potpore učeniku, osobito razrednik."]
[30,"Marija Andrić","PRAVILNIK","Poštovani!\nPredloženi pravilnik velik teret stavlja na razrednike. Postupanje prema \"učeniku u riziku\" bi predugo trajalo i iziskivalo previše papirologije, te bi nepotrebno iscrpljivalo razrednike, koji i sada imaju previše poslova.\nS pravom se trebamo pitati, što je sa ostalim učenicima u razredu, imaju li oni prava na neometanu nastavu ili se razrednik treba iscrpljivati samo oko \"učenika u riziku\"."]
[31,"Edukacijsko-rehabilitacijski fakultet Sveučilišta u Zagrebu","PRAVILNIK","Kao Odsjek za poremećaje u ponašanju Edukacijsko-rehabilitacijskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu na generalnoj razini podržavamo inicijativu da se izradi i donese dokument za učenike u riziku za razvoj problema u ponašanju i učenike s problemima u ponašanju (prema čl.65a Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi) te pozdravljamo nastojanja da se u okviru školskog sustava odgovori na potrebe i prava ove populacije učenika. No, prijedlog Pravilnika na ovom javnom savjetovanju smatramo neadekvatnim i predlažemo daljnje njegovo oblikovanje koje će se temeljiti na relevantnim saznanjima iz recentnih istraživanja kao i na interdiscipliranoj suradnji. Nedostatak ovakvog pristupa jasno je vidljiv u ovom prijedlogu Pravilnika koji je u mnogim svojim dijelovima nedorečen i nejasan (primjerice procedure predlaganja, donošenja odluka i provođenja predlaganih postupaka nisu dosljedno opisane, nedovoljno vidljiv cjeloviti školski pristup,...) te ne donosi odgovarajuća rješenja u smislu zaštite te adekvatnih i pravovremenih intervencija prema učenicima u riziku za razvoj problema u ponašanju te učenicima koji iskazuju probleme u ponašanju. Pravilnik vrlo vjerojatno donosi povećanje administriranja te nepotrebnog prebacivanja stručnog rada na nastavnike koji za isti nisu adekvatno educirani, niti su neka od zaduženja nastavnika i učitelja po ovom prijedlogu Pravilnika predviđena u ostalim dokumentima koji reguliraju sustav odgoja i obrazovanja. Upozoravamo da ovakav pristup posljedično može dovesti do povećanja animoziteta prema učenicima s problemima u ponašanju te njihovoj nepotrebnoj stigmatizaciji, ali i nezadovoljstva samih nastavnih djelatnika u školama. \nPodsjećamo kako su procjena i stručne intervencije za djecu s problemima u ponašanju područje bavljenja socijalne pedagogije te da se kompetencije za ovakav stručni rad stječu tijekom preddiplomskog i diplomskog studija Socijalne pedagogije na Edukacijsko-rehabilitacijskom fakultetu Sveučilišta u Zagrebu. Povjeravanje, odnosno očekivanje da ovakav stručni rad (makar i u obliku odgojno-obrazovne potpore kako se navodi u Pravilniku) obavljaju nastavnici je nerealno i ne uzima sasvim u obzir prava i potrebe populacije učenika za koju se ovaj Pravilnik i izrađuje. Dodatne edukacije mogu senzibilizirati nastavnike za potrebe učenika s problemima u ponašanju, omogućiti im kompetencije za nastavnički rad s njima, ali ne i osposobiti ih za stručni i tretmanski rad na promjeni ponašanja učenika s problemima u ponašanju ili u riziku za njihov razvoj. Ovakvim pristupom zapravo se umanjuju šanse učenika da dobiju primjerenu i pravovremenu stručnu pomoć i podršku.\nNadalje, upitna je i svrha ovog Pravilnika, kao i vrijeme u kojem je stavljen na javno savjetovanje - u jeku medijski istaknutih incidenata i slučajeva ozbiljnog kršenja prava djeteta od strane nastavnika i u kontekstu nasilja u školama. Važno je jasno istaknuti i javno iskomunicirati kako prevencija nasilja nije isto što i podrška učenicima s problemima u ponašanju i u riziku za razvoj problema u ponašanju. Iznimno je važno imati u vidu kako problemi u ponašanju podrazumijevaju širi spektar ponašanja, od kojih je nasilničko ponašanje samo jedan od oblika. Pritom ističemo da u traženju adekvatnih rješenja moramo u obzir uzeti cijeli spektar problema u ponašanju, od internaliziranih do eksternaliziranih problema, kao i različitih dinamičkih čimbenika koji na njih utječu. Ukoliko se želi pružiti podrška učenicima u riziku za razvoj problema u ponašanju i učenicima s problemima u ponašanju, nužno je razraditi i cijeli spektar intervencija: od stručne procjene, preventivnih programa do programa rane intervencije i tretmana u okviru nadležnosti sustava obrazovanja.  S tim u vezi posebno ističemo pitanje procjene rizika ili problema u ponašanju te smatramo da je nužno da ovu vrstu procjene provode za to educirani stručnjaci, po mogućnosti timski. Procjena radi li se kod nekog učenika o rizičnim ponašanjima ili problemima u ponašanju, kako je trenutno propisana u ovom Pravilniku, neodgovarajuća je i ostavlja prostora mogućim zlouporabama na štetu učenika. \nNadalje, oblici odgojno-obrazovne potpore, kao i stručnog tretmana navedeni su bez posebnog logičnog smisla te se dio ovih aktivnosti odnosi na redovni odgojni rad u školama. Postavlja se i pitanje specifične usmjerenosti na područje učenja socijalnih vještina koje je neosporno važno u razvoju učenika, no nejasno je zašto se upravo ovom području daje određena prednost u odnosu na druga područja koja učenicima s problemima u ponašanju mogu predstavljati problem. \nSkrećemo pozornost da se u određenim člancima Pravilnika (posebno članci 18., 19. i 20.) sugerira kako bi stručni suradnici u školama trebali poduzimati mjere koje nisu usmjerene samo učenicima nego i drugim vanjskim dionicima, što nadilazi nadležnost i ulogu škole. Ovakav vid stručnog rada provodi se u drugim ustanovama i resorima koji su specifično nadležni i stručno ekipirani za ovakav rad. Sastavni dio stručnog djelovanja je i suradnja s roditeljima i drugim stručnjacima i institucijama/organizacijama koje brinu o dobrobiti djece i mladih pa i onih s problemima u ponašanju, to je neupitno, ali poduzimati mjere prema drugim dionicima odgoja i obrazovanja, smatramo, nije svojstveno školi kao instituciji.\nU daljnjim doradama Pravilnika, za koje ponovno ističemo da su nužne, potrebno je pažnju obratiti (i) na sljedeće elemente:\n• Određivanje jasne svrhe Pravilnika – ukoliko se Pravilnikom želi odgovoriti na potrebe učenika u riziku za razvoj problema u ponašanju i učenika s problemima u ponašanju (prema čl.65a Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi) tada je nužno razraditi sve razine intervencijskog spektra te opisati i preventivne, rano-interventne, tretmanske i posttretmanske intervencije, programe i aktivnosti. \n• Terminologija – potrebno je usuglasiti stručne nazive i termine koji se koriste u tekstu Pravilnika sukladno aktualnim saznanjima u području socijalne pedagogije i srodnih struka. Važno je da termini koji se koriste budu jasni svima i da se ne ostavlja prostor za subjektivna i proizvoljna tumačenja. Potrebno je stoga jasnije definirati ne samo konkretna ponašanja, nego i kriterije temeljem kojih se procjenjuje rizičnost i problemi u ponašanju. U tom smislu pozivamo se na važeće Standarde za terminologiju, definiciju, kriterije i način praćenja pojave poremećaja u ponašanju djece i mladih*. Svjesni smo kako ovaj komentar zahtjeva pomiriti (različitu) terminologiju stručnih i znanstvenih dokumenata i publikacija sa zakonskom terminologijom (prije svega onom u Zakonu o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi), no i to je moguće uvodnim članicma s objašnjenjem ključnih pojmova Pravilnika. \n• Nužnost međuresorske i interdisciplinarne suradnje na izradi Pravilnika, posebno kada je riječ o mjerama stručnog tretmana učenika s problemima u ponašanju. Tako na primjer u čl.19. Pravilnika, navodi se produženi stručni tretman u odgojno-obrazovnim skupinama, a slična mjera i sličan način rada već se provodi u nekim školama, no u nadležnosti i resoru socijalne skrbi. Stoga je potrebno i ovaj prijedlog uskladiti s postojećim dokumentima i uslugama koje se u školama već provode (primjerice produženi stručni tretman od strane socijalne skrbi, posebni oblici školovanja učenika s teškoćama u razvoju u koje se prema orjentacijskoj listi ubrajaju i učenici s organski uvjetovanim poremećajima u ponašanju, i sl.).\n• Pitanje realne procjene i alokacije resursa. Pravilnik u ovom obliku, ukoliko je namjera da on stvarno zaživi u praksi, zahtijeva povećanje financijskih i stručnih resursa u svim školama. Nedopustivo bi naime bilo da sva djeca u Hrvatskoj nemaju istu šansu dobiti adekvatnu pomoć. Dakle, u školama je nužno zapošljavanje potrebnog broja stručnjaka - prvenstveno socijalnih pedagoga koji su educirani specifično za rad s populacijama u riziku i s problemima u ponašanju. Također, ovakav pristup zahtijeva i realnu procjenu satnica i opterećenja nastavnika, posebno ukoliko će im se ovim Pravilnikom, nadodati radna opterećenja i zaduženja. \n• Pravilnik zanemaruje pravo djece na sudjelovanje u onim stvarima koje ih se tiču. Sami učenici u riziku ili s problemima u ponašanju ne uključuju se u odluku, odgojno-obrazovnu potporu te stručni tretman gotovo ni u kojem obliku. Tek poneki stavci u nekim člancima spominju informiranje učenika (npr. čl.9, stavak 5). U području socijalne pedagogije snažno se zalažemo za prava sudjelovanja i perspektivu korisnika te smatramo kako se ova načela nužno moraju odražavati i u ovom Pravilniku. Sami učenici trebali bi u najmanju ruku biti kontinuirano informirani, ali i aktivno iskazivati svoje mišljenje te sudjelovati u odlukama vezano uz stručni rad koji ih se direktno tiče. Aktivno sudjelovanje pridonosi povećanju motivacije te boljim ishodima stručnog rada. \n\n\n* Koller¬-Trbović, N., Žižak, A. i Jeđud Borić, I. (2011): Standardi za terminologiju, definiciju, kriterije i način praćenja pojave poremećaja u ponašanju djece i mladih. Povjerenstvo za prevenciju poremećaja u ponašanju"]
[32,"Snježana Odak Hrkač","PRAVILNIK","Pravilnik u cjelini je nejasan i neprovediv. Još više posla dobivaju razrednici, kojima se povećava bespotrebna administracija. Nejasna je uloga i odgovornost roditelja i ostalih sustava u državi te su razrednici prepušteni sami sebi. Stručni tretman trebale bi provoditi osobe koje su za to stručno osposobljene. Nejasno je može li se cijeli postupak provoditi bez privole roditelja?! Termini koji se upotrebljavaju općeniti su i može ih svatko tumačiti kako mu odgovara.\nNadam se da će se uzeti u obzir sve primjedbe i prijedlozi izneseni u ovom savjetovanju, te da se neće žuriti s donošenjem ovog pravilnika."]
[33,"Tanja Laušić","PRAVILNIK","Ove komentare postavljam u ime ŽSV psihologa Splitsko-dalmatinske županije.\nPozdravljamo izradu pravilnika koji bi detaljnije i konkretnije propisao  postupke u slučaju neprimjerenog ponašanja učenika te omogućio učinkovitije odgojno-obrazovne mjere. Međutim, smatramo da je ovaj prijedlog pravilnika napisan općenito, ne uvažavajući pravila psihologijske struke (osobito kod procjene učenika s problemima u ponašanju) i  nedostatak kompetencija za rad sa specifičnom populacijom djece i mladih s poremećajima u ponašanju. Procjenjujemo da će doći do preopterećenosti odgojno obrazovnih radnika zbog već preopširnog obima posla učitelja i stručnih suradnika, povećavajući bespotrebne administrativne poslove te da je nejasno opisana kompletna procedura.\nPosebno se stiče dojam da su i u ovoj složenoj problematici odgojno obrazovni radnici prepušteni sami sebi jer ostaje potpuno nejasna uloga i odgovornost kako roditelja tako i ostalih sustava u državi koji bi trebali biti nositelji ovakvih specifičnih programa i područja rada. Kroz pravilnik se utjecaj obitelji spominje na nekoliko mjesta, a aktivnosti roditelja nisu navedene osim u smislu davanja pristanak i obveze obavještavanja roditelja o tijeku tretmana.  \nTakođer, prijedlogom pravilnika nije predviđena dodatna izobrazba odgojno obrazovnih radnika za rad u ovom specifičnom području niti sustav podrške i supervizije.  \nU nastavku slijede komentari po člancima:\n\nČlanak 2. „Jačanjem čimbenika zaštite u učenikovom okruženju...“ – u školi postoje preventivni programi koji su usmjereni jačanju zaštitnih čimbenika na koje možemo u školi utjecati, a jasno je da škola ne može utjecati na sve ostale navedene čimbenike. Osim toga, smatramo da se u školama odgojno obrazovna potpora redovito provodi za sve učenike za koje se procijeni da im je potrebna, a ne samo za one učenike koji su u riziku za razvoj problema u ponašanju. \nStručni tretman kao takav bi trebale provoditi osobe koje su za to i stručno osposobljene, a škola bi tu mogla djelovati kao dio sustava potpore.\n \nČl. 3. i Čl. 4. Općenito smatramo da su kriteriji prema kojima se određuje jesu li učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju uistinu nedovoljno konkretizirani i temeljeni na znanjima struke.   Propisuje da su „u riziku za razvoj problema u ponašanju učenici koji se ponašaju \nna NEKI od sljedećih načina“, npr. nemarno se odnose prema školskim obvezama. S obzirom \nna to da se određeni broj učenika u svakom razrednom odjelu (barem njih 3) nemarno \nodnosi prema školskim obavezama, u skladu s navedenim člankom daje se zaključiti da su svi \noni u riziku za razvoj problema u ponašanju što često nije točno jer uzroci neispunjavanja \nškolskih obaveza mogu jako varirati (teškoće u učenju, odgojna zapuštenost, emocionalne poteškoće, trenutni razvojni/životni/obiteljski problemi).\nTakođer, koja je razlika između pojedinih opisa ponašanja u članku 3. stavak 2. i članku 4. stavak 2. npr. između „nemarno se odnose prema školskim obvezama“ i „neprihvatljivo se odnose prema školskim obvezama“.\nKod procjene učenika kao onog s problemima u ponašanju trebala bi postojati specijalistička medicinska dokumentacija i/ili mišljenja stručnih službi izvan škole (npr. CZSS).\n\nČl.5. Propisano je da Odgojno-obrazovna potpora „podrazumijeva pomoć i potporu učeniku u riziku za razvoj problema u ponašanju, a primjenjuje se kad se uobičajeni odgojno-obrazovni postupci pokažu nedjelotvornima pa izostanak dodatne potpore i pomoći može dovesti do razvoja problema u ponašanju učenika“, međutim postupci kojim je opisana dodatna odgojno-obrazovna potpora, a koji su navedeni u čl. 12. obuhvaćaju sve metode koje su primjenjivane i bez ovog pravilnika, razlika je samo u povećanju administrativnih poslova. Smatramo da su učitelji dužni tijekom redovne i dopunske nastave prići učeniku pojedinačno te mu pokušati dodatno pojasniti gradivo te da smo mi, kao stručni suradnici psiholozi, dužni učenike poučiti učinkovitim metodama učenja, ali smatramo nezgodno navedenu formulaciju „individualna pomoć u učenju“ jer se može protumačiti kao pružanje instrukcija.\n Zašto se obvezno primjenjuje odgojno-obrazovna potpora ili stručni tretman prema učenicima kojima je izrečena pedagoška mjera? To znači da se u tom slučaju donosi administrativna mjera bez provođenja prethodne procjene, međusobnih konzultacija i dr. aktivnosti koje predviđa (i koje naglašava) ovaj prijedlog Pravilnika. Također, postoji rizik da će se ponovno otežati izricanje pedagoških mjera upozorenja ukoliko one automatizmom (a u nekim slučajevima i nepotrebno) budu podrazumijevale planiranje i provođenje višemjesečnog programa (potpore ili tretmana).\n\nPostoji li analiza broja zaposlenih stručnih suradnika u osnovnim te srednjim školama u RH ili na lokalnim razinama i je li uzeta u obzir pri pisanju prijedloga Pravilnika? U prijedlogu Pravilnika, uz razrednike, veliki je naglasak na socijalne pedagoge i psihologe u školama. Kako će se programi odvijati u školama bez socijalnog pedagoga ili psihologa? Za stručni tretman se navodi da jedan (1) stručni suradnik daje prijedlog za njegovo pokretanje što implicira odgovornost isključivo 1 osobe u školi za tako složen problem (bez obzira što odluku donosi RV ili UV), a isto tako izrađuje i Program stručnog tretmana.\n\nČl. 9. navodi da se stručni tretman pokreće na prijedlog socijalnog pedagoga ili psihologa te čl. 9. st. 4. „Ako stručni tretman podrazumijeva uključivanje učenika u specifične odgojno-obrazovne skupine namijenjene učenicima s problemima u ponašanju, odluku o pokretanju stručnoga tretmana donosi učiteljsko/nastavničko vijeće.“\nNavedeno je u suprotnosti s Pravilnikom o osnovnoškolskom i srednjoškolskom odgoju i obrazovanju učenika s teškoćama u razvoju kojim su Orijentacijskom vrstom teškoća predviđeni poremećaji u ponašanju, a za utvrđivanje teškoća učenika odgovorni su članovi Povjerenstva za utvrđivanje psihofizičkog stanja djeteta/učenika. Nadalje, istim tim Pravilnikom, čl. 11., predviđene su posebne odgojno-obrazovne skupine u kojima se provodi postupak produženog stručnog postupka, a provodi ga stručnjak edukacijsko rehabilitacijskog profila.  Stoga nam nije jasno koja novina se uvodi pravilnikom koji je u javnoj raspravi, na koji način će se taj stručni tretman razlikovati od onog već predviđenog, tko će ga provoditi i u okviru koje radne norme?\n \nU čl. 9 st 6. predviđeno je da ako roditelj ne prihvaća provedbu stručnog tretmana, škola treba obavijestiti CZSS. Je li ista mjera predviđena u slučaju odgojno-obrazovne potpore? Što nakon toga?\nČl. 11. Provode li se navedeni programi i tijekom zimskog, proljetnog ili ljetnog odmora učenika jer i to su sastavni dijelovi školske godine. \nČl 12. Odgojno obrazovna potpora se već provodi u školi. Sve navedeno u stavku 2. je omogućeno svim učenicima, sukladno mogućnostima škole, osim što se ovim pravilnikom povećava obim administrativnih poslova. \nNa koji je način regulirano provođenja stručnog tretmana u smislu tjednih radnih obveza jer to nije razvidno u prijedlogu Pravilnika kao što je navedeno u čl. 12. st. 3. za provedbu odgojno-obrazovne potpore?\nČl. 17. Ovim prijedlogom pravilnika je sva odgovornost prebačena na školu odnosno na jednu osobu – stručnog suradnika u školi, dok nijednim dosadašnjim pravilnikom nije predviđena obveza suradnje drugih institucija sa školom. Vrlo često smo mi u školi obvezni sve informacije pružiti drugim institucijama, obvezni smo tražiti pomoć i suradnju, dok se druge institucije često pozivaju na obvezu zaštite podataka i uskraćuju školi relevantne povratne informacije (npr. je li dijete uopće uključeno u tretman).\nČl. 18., 19., 20.  Za odgojno obrazovnu potporu jasno je navedeno da se odvija u školi, dok za sve oblike stručnog tretmana to nije jasno.  \nDo sada je PST provodio CZSS što se pokazalo djelotvornim jer oni imaju šire zakonske mogućnosti djelovanja na obitelj, u odnosu na školu. Osim toga, kroz taj tretman su djeca bila zbrinuta na poludnevnoj bazi gdje su imala ne samo pomoć u učenju i tretman stručnjaka, već i topli obrok.\nČl. 21. Navedeno je da postupak procjene potrebe učenika za intenzivnim stručnim tretmanom provodi socijalni pedagog ili psiholog, a prema Pravilniku o osnovnoškolskom i srednjoškolskom odgoju i obrazovanju učenika s teškoćama u razvoju za utvrđivanje psihofizičkog stanja učenika, kao i primjerenih oblika školovanja i pomoći, odgovorno je Stručno povjerenstvo za utvrđivanje psihofizičkog stanja djeteta/učenika.\n\nObzirom na sve navedeno, predlažemo da se ne žuri s usvajanjem ovog prijedloga pravilnika bez da se temeljito razmotre svi prijedlozi, pitanja i komentari iskazani u e-savjetoavnju."]
[34,"Monika Ljubić","PRAVILNIK","Ovaj pravilnik natovarit će još više posla na leđa ionako preopterećenim razrednicima. Procedura može biti mnogo jednostavnija: uvođenje suspenzije, društveno korisnog rada i udaljavanja iz odgojno-obrazovne ustanove za najteže prekršitelje, s kojima bi u posebnim ustanovama radili educirani stručnjaci te pomoć i savjetovanje za roditelje takve djece."]
[35,"Ana Erak Hunić","PRAVILNIK","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika!!"]
[36,"TOMISLAV ČEKOLJ","PRAVILNIK","Radim u jednoj velikoj srednjoj strukovnoj školi i mislim da je mogućnost primjene ovog Pravilnika potrebno argumentirati na konkretnim podacima. U školskoj godini 2016./2017.  škola je ukupno izrekla 144 pedagoške mjere. Specifično, radi se o 71 opomeni razrednika, 32 ukora razrednog vijeća, 22 opomene pred isključenje te 2 isključenja s pravom polaganja razrednih ispita. Prošle školske godine škola je izrekla ukupno 77 pedagoških mjera, od čega 43 opomene razrednika, 21 ukor razrednog vijeća, 8 opomena pred isključenja te 3 isključenja s pravom polaganja razrednih ispita. Administriranje svake pedagoške mjere provode razrednik i stručni suradnik. U administraciju spadaju zapisnici razrednika u kojima se činjenično opisuje razlozi prijedloga za donošenje pedagoških mjera, stručne bilješke razgovora stručnog suradnika sa roditeljem/skrbnikom i učenikom, zapisnici razrednog i nastavničkog vijeća, zapisnici koji se vode u e-dnevniku te eventualne bilješke Centra za socijalnu skrb i kliničkih institucija. Sva ova papirologija polazi od ruke ili prolazi kroz ruke razrednika za razred u njegovoj nadležnosti te stručnih suradnika  koji obično kontroliraju provedbu procesa i imaju pregled mjera nad cijelom školom. Osim toga, škola trenutačno ima 82 učenika koji posjeduju Rješenja ureda državne o primjerenom obliku školovanja. Nastavnici u suradnji sa stručnim suradnicima za ovu djecu izrađuju prilagođene/posebne/individualizirane programe. Škola ima zaposlenog pedagoga i psihologa čiji se poslovi u nekim slučajevima preklapaju, a u nekim nadopunjuju. Škola je 10-tak godina nakon slanja zahtjeva MZOS-u uspjela dobiti psihologa. S obzirom na pedagoške standarde i složenu psihosocijalnu sliku škola ima pravo i na još jednog stručnog suradnika (socijalnog pedagoga, defektologa), no  realno ga teško može dobiti jer mnoge škole čekaju na zapošljavanje i drugog stručnog suradnika. Stručni suradnik, kao i razrednik je prenapregnut administracijom koja mu oduzima vrijeme u kojem se može kvalitetno posvetiti djeci i preventivnim programima.  Stručni suradnik nije superjunak koji može „izlječiti“ ili „cijepiti“ djecu od problematičnog ponašanja. On je samo još jedan kotačić u složenom mehanizamu.  On  ima pregled, stav i procjenu  ličnosti i postupaka nastavnika, učenika, roditelja te surađuje sa ostalim institucijama. On savjetuje, provodi individualnu ili grupnu psihoedukaciju, provodi medijaciju. Stručni suradnik ne provodi psihoterapiju ili tretman već daje odgojnu podršku učeniku i roditelju uvažavajući sve informacije koje ima. Tretmani se provode u posebnim institucijama u kojima je moguće na jednom mjestu imati tim stručnjaka i koji se bave isključivo tretmanima. Zato bi vas molio da se problemi ne prebacuju samo na leđa razrednika i stručnih suradnika jer su pogotovo u strukovnim školama već i sad preopterećeni.  U našoj županiji kronično fali Centara za mentalno zdravlje, institucija za školovanje djece s posebnim potrebama te smo prisiljeni svu djecu na specifične preglede slati u Zagreb. Za pregled u Kukuljevićevoj bolnici čeka se u većini  slučajeva i više od  mjesec dana. Također, vanjske institucije često ne smatraju da trebaju surađivati sa školom. Nerijetko se događa da nam Centri za socijalnu skrb ne vraćaju odgovore na  naše dopise. Bolnice pak vrlo rijetko traže mišljenje škole o nekom učeniku. Snalazimo se kako znamo i kako umijemo. \nUz postojeći Pravilnik o pedagoškim mjerama koji je potrebno doraditi ovakav općenit Pravilnik je redundantan.  Naime, pedagoška mjera je tek zadnji pokušaj škole da utječe na učenikovo ponašanje. Tako se u obrazloženju pedagoške mjere moraju navesti i prethodno poduzete preventivne mjere te prijedlozi za pružanje pomoći i potpore učeniku s ciljem otklanjanja uzroka neprihvatljivog ponašanja. Nastavljajući se na prethodno iznesene podatke o broju izrečenih mjera, u posljednje 2 školske godine imali smo ukupno 5 isključenja učenika iz škole. I bez ovakvog Pravilnika u pretprošloj školskoj godini razred je uspješno završilo 142 od 144 učenika kojima su izricane pedagoške mjere. U prošloj školskoj godini razred je uspješno završilo 74 od 77 učenika kojima su izricane pedagoške mjere. U većini slučajeva kad su izricane pedagoške mjere radi se o neopravdanim izostancima ili  kršenjima kućnog reda zbog adolescentskog ponašanja te nema potrebe za tretmanom u slučaju prirodnih odstupanja u razvoju učenika.  U 4/5 slučajeva isključenja iz škole u zadnje 2 godine radilo se o učenicima sa razvijenim problemima u ponašanju, a u čije rješavanje su bili uključeni i Centri za socijalnu skrb, dok su u  3 slučajeva učenici bili smještavani u odgojne ustanove.  Za primjer, u jednom slučaju radi se o učeniku koji je osnovnu školu završio u sklopu odgojnog doma. U srednjoj školi nije funkcionirao jer mu je ovakav sustav pružao previše slobode te je zbog velike potrebe za moći birao stvarati svoja vlastita pravila.  Dvije godine uzastopnih razgovora s roditeljima, učenikom, nastavnicima nisu urodili plodom. Za to vrijeme učenik je pohađao nastavu po prilagođenom programu, višestruko su zabilježeni slučajevi nasilja prema učenicima nižeg samopouzdanja te verbalnih delikata prema zaposlenicima škole.  Na kraju se učenik vratio u odgojni dom u sklopu kojeg je završio i srednju školu.  Posebno navodim slučaj drugog učenika kojeg Centar nije na vrijeme smjestio u odgojnu ustanovu, a koji je isključen iz škole zato što je nakon brojnih drugih prijestupa drugim učenicima prijetio noževima, a prethodno nam je Centar za socijalnu skrb dojavio da su mu kod kuće pronađene 2 puške. Nakon isključenja i žalbe roditelja, prosvjetna inspekcija poništila je isključenje jer na zapisniku sjednice nastavničkog vijeća nije bilo potpisa  predstavnika Vijeća učenika koji prilikom izglasavanja pedagoške mjere nema pravo glasa već mora samo biti informiran. Lijepu poruku poslali smo drugim učenicima u školi.  Školski sustav definira previše prava učenika, a premalo obaveza te se učenici kojima treba dosljednost i čvršća granica u njemu ne snalaze.  U Pravilnik o pedagoškim mjerama pod hitno treba urediti obaveze koje učenik treba izvršavati.  Učenici koji imaju problem sa prihvaćanjem pravila sustava često odbijaju izvršavati zadatke u razredu i često je  teško nagraditi njihov trud  jer ga jako malo ulažu.  Ometanje nastave često proizlazi iz dokolice učenika i bespomoćnosti nastavnika u motiviranju samog učenika. Sustav donošenja pedagoških mjera je i sad suviše birokratiziran zbog čega je mjeru pravno vrlo lako poništiti. Slijedom toga  pravo  je iznad pedagoške opravdanosti postupaka škole. Škole su krive dok se ne dokaže suprotno. Roditelji koji si mogu priuštiti odvjetnika u ovakvom sustavu često dobivaju što žele, a ne ono što je u interesu djeteta. Isto tako, izricanjem pedagoških mjera samo se gasi neželjeno ponašanje, a ne potiče se i ne modelira poželjno ponašanje. Jače pedagoške mjere trebaju biti vezane uz obavezu učenika u sudjelovanju u aktivnostima u kojima bi se modelirala pozitivna ponašanja (npr. dobrotvorni rad).  \nMislim da se posebno potrebno osvrnuti na vremensku dimenziju lansiranja nacrta ovog Pravilnika.  Nacrt je plasiran u vrijeme kad su nastavnici i stručni suradnici prvo preko društvenih mreža, a zatim i legitimnim prosvjedom ukazali na nezadovoljstvo mehanizmima rješavanja problema nasilja u školama. Ubrzo nakon prosvjeda Ministarstvo predlaže nacrt ovog Pravilnika. Postavljaju se 2 pitanja:\n1. Ako je nacrt Pravilnika već postojao i ako postoji stvarna namjera rješavanja nasilja u školama zašto ovakav važan dokument već nije ranije bio na javnoj raspravi\n2. Ako nacrt Pravilnika ranije nije bio napisan zaključujemo da se izradio u vrlo kratkom roku \nU svakom slučaju  Pravilnik  je općenit,  sklon subjektivnom tumačenju, povećava već postojeću glomaznu administraciju, zanemaruje činjenicu da školama nedostaje ljudskih resursa te praktično u potpunosti zanemaruje višestruku pozadinu stvarnih razloga nasilja u kojima su posebice važni roditelji te lokalna i šira zajednica.  Ako je cilj Pravilnika bio umiriti masu koja radi u školama, polučio je suprotan efekt jer se burne rasprave na društvenim mrežama pojačavaju, a  prihvaćanje samog Pravilnika nova je iskra koja bi mogla otvoriti sljedeći prosvjed ili štrajk. A to smatram jedinim dobrim ishodom koji se može dogoditi ukoliko se ovakav  Pravilnik prihvati.  Čini mi se da je uzroke incidenta u Tehničkoj školi Čakovec Ministarstvo našlo u propustima same škole te tada smatra da bi  donošenjem ovakvog Pravilnika \"natjeralo\" škole da rade svoj posao.  Ovakav način razmišljanja može biti valjan ako je poslodavac osigurao sve moguće uvjete za rad rad pa se tada svaki propust može tretirati kao pogreška škole.  Nastavnici traže brze i efikasne mehanizme rješavanja problema ometanja nastave bez dodatne administracije, a predlaže im se novo administrativno opterećenje za koje sami ne očekuju efekte. Traže da  se počne vjerovati njihovim diplomama te da se više pozornosti počne posvećivati učenicima koji žele raditi. U svakom slučaju već samim predlaganjem ovakvog Pravilnika povećava se stupanj nezadovoljstva samih prosvjetnih djelatnika čime se smanjuje i radna motivacija te kvaliteta poučavanja, a u konačnici se efekt negativne selekcije kod zapošljavanja povećava. \nTakođer, čini mi se da je predlagatelj Pravilnika zanemario sljedeće: \n- Problemi u ponašanju složeni su rezultat interakcije samog učenika, škole, obitelji, utjecaja vršnjaka te užeg i šireg društvenog utjecaja. Zašto se u Pravilniku ne definiraju obaveze roditelja s kojima su učenici najviše u interakciji? Parcijalno rješavanje problema u kojima su razrednik i stručni suradnik najviše odgovorni za cijeli proces problem se ne rješava sustavno pa se stoga ne mogu očekivati ni rezultati. U najmanju ruku na savjetovanju je nužno da  istovremeno budu prisutni roditelj/skrbnik te učenik, a ukoliko je obitelj u tretmanu socijalne skrbi i osoba koja je od strane Centra za socijalnu skrb zadužena za pružanje pomoći. Učeniku je nadalje nužno pružiti vidljivi model ponašanja pa je važno  uključivati i jačati  lokalnu zajednicu (sportski klubovi, Udruge, volonterski klubovi) i definirati to kao obavezu učenika. \n- Spominju se 3 vrste tretmana,  no nije jasno na kakve tretmane se točno misli. Tretmane provode kliničke i socijalne institucije: psihoterapijske tretmane (npr. Kognitivno-bihevioralne intervencije), psihološke krizne intervencije, neurofeedback, psihosocijalne tretmane i slično.  Socijalni pedagozi su stručnjaci za pružanje pomoći za djecu s poteškoćama u ponašanju. Socijalni pedagog u kliničkoj ili restitucijskoj instituciji tretman ne provodi samostalno već u suradnji sa stručnjacima drugim profila, a u rad nužno uključuje i roditelje.  U školama zasad nije moguće ostvariti suradnju sa drugim stručnjacima jer ih jednostavno ima premalo. Psiholog je educiran za provođenje psiholoških tretmana daljnjim obrazovanjem nakon završetka fakulteta (poput npr. kognitivno – bihevioralnog tretmana).  Završetkom fakulteta je obučen za provođenje psihodijagnostike i psihološko savjetovanje koje nikako ne traje 6 mjeseci.  Ako je u pozadini  problem psihološke prirode nije svaki tretman primjeren svakom problemu. Tako se zna da su kognitivno-bihevioralni tretmani najbolji za područja anksioznih i depresivnih poremećaja.  Zaključno, škole su u mogućnosti pružati samo odgojnu podršku  učeniku i roditelju u što spada prepoznavanje jakih strana učenika, profesionalno usmjeravanje i orijentacija, savjetovanje, poticanje učenika,  jačanje komunikacijskih i socijalnih vještina, psihoedukacija i sl. \nUkoliko Predlagatelj ima stvarne namjere povećati zadovoljstvo radom svojih zaposlenika te pomoći  učenicima i školama u smanjenju stope nasilja  prvo je potrebno zdravom politikom izdvojiti financijska sredstva koja bi se usmjerila u rješavanje problema. Politika bi trebala osigurati sredstva, a znanstvena javnost u suradnji sa predstavnicima škola odrediti način rješavanja problema. Politika u ovom slučaju definitivno  nije osigurala sredstva za rješavanje problema već je iznjedrila još jedan Pravilnik.  Znanstvena javnost posjeduje alate kojima se može smanjiti stopa nasilja u školama.  Za primjer dajem UNICEF-ov program „Stop nasilju među djecom“ koji je stručno evaluiran i koji dokazano smanjuje stopu nasilja u društvu. Za maksimalan uspjeh svih ovakvih  programa potrebno ih je provoditi od vrtićke dobi te je potrebno osigurati financijska sredstva i što je jako bitno vrijeme za njegovo provođenje.  Kao primjer samo deklarativnog uvođenja zdravih promjena u školstvo može se uzeti zdravstveni odgoj.  Zdravstveni odgoj u školama sveden je na 12 sati godišnje i provodi se u vrijeme satova razrednika i prepušten  je osobnim snalaženjima.  Iz samog obima sati, nepostojanju vremena  i stručnjaka koji bi provodio ovakav program  može se zaključiti da predlagatelji ovog programa samo deklarativno smatraju da je zdravstveni odgoj bitan u školama.  Molimo vas da ne brinete za djecu izdavanjem Pravilnika. Brinite osiguravanjem ljudskih resursa, opremanjem te jačanjem i povećavanjem broja institucija.  \nTomislav Čekolj, prof. psihologije"]
[37,"Marija Trapić","PRAVILNIK","Poštovani, \nPravilnik koji predlažete nejasan je nepotpun, a i nerealan kad je riječ o ostvarivanju svih predviđenih koraka te će dovesti do suprotnog efekta: preopterećeni nastavnici, a napose razrednici, te stručna služba lakše će zažmiriti na neposluh učenika što će dovesti do situacije da ponašanje učenika u školama bude gore, a vaši podaci i statistike „uljepšane“. \nNaime, u Čl. 5. (1) navodite da „Odgojno-obrazovna potpora podrazumijeva pomoć i potporu učeniku u riziku za razvoj problema u ponašanju, a primjenjuje se kad se uobičajeni odgojno-obrazovni postupci pokažu nedjelotvornima“ bez da ste objasnili koji su se to odgojno-obrazovni postupci i kako pokazali nedjelotvornima te je posve nejasno kada bi se ovaj postupak dakle trebao početi primjenjivati? Koja učenička ponašanja kategorizirate kao ona koja pokazuju da je učenik u riziku od razvoja poteškoća u ponašanju, a koja ponašanja znače da je već razvio poteškoće u ponašanju? O kakvoj šteti govorite u potonjem slučaju? Koje tipove prekršaja etiketirate pojmovima „blaže“ i „teže“? Primjeri koje navodite u Čl. 3. i Čl. 4. vrlo su općeniti i poprilično slični za obje kategorije (npr. „upućuju na nepridržavanje  propisanih pravila škole“ vs. „krše propisana pravila škole“, „nemarno se odnose prema školskim obvezama“ vs. „neprihvatljivo se odnose prema školskim obvezama“, „nedovoljno poštuju druge (odrasle i/ili vršnjake)“ vs. „ne poštuju druge“ itd.). Što je za Vas samo „nemarno“, a što „neprihvatljivo“? Zašto očekujete da će razrednik koji je samo magistar edukacije znati distinkciju ako je Vi ne znate ovdje navesti?\nPrema Čl. 5. (4) kaže „Odgojno-obrazovna potpora ili stručni tretman obvezno se primjenjuju prema učenicima kojima je izrečena pedagoška mjera“. Smatram da trebate uzeti u obzir da postoje razredi, pogotovo u strukovnim i umjetničkim školama kao što je ona u kojoj radim, u kojima imate toliko „markiranja“ da pola razreda ima neku pedagošku mjeru (od opomene nadalje) čije je izricanje već sada toliko otežano da tipkanje jedne „obične“ opomene zahtjeva minimalno pola sata razrednikova vremena kojima onda treba dodati vrijeme razgovora s roditeljima/skrbnicima, pisanje ili razgovor s Centrom za socijalnu skrb, školskim liječnikom, razgovor s pedagoškom službom i kolegama iz Razrednog vijeća. To je ogromna količina vremena koja NIJE plaćena i teško da može ući u ona dva sata koja se daju za razredništvo, pogotovo kad broj učenika za koje je to potrebno raditi daleko premašuje jednog nevaljalog pojedinca. \nNe zaboravimo da Vi također predlažete da razrednik sada uza sve to također i predlaže i pokreće „odgojno-obrazovnu potporu“ te priprema dodatnu dokumentaciju (opis potreba učenika, rizičnih i zaštitnih čimbenika te ponašanja učenika, koji upućuju na prijeko potrebnu odgojno-obrazovnu potporu te opis do tada poduzetih mjera i postupaka prema učeniku i procjenu njihove učinkovitosti) pri čemu zanemarujete da razrednik nije pedagog, psiholog, defektolog niti socijalni pedagog da bi imao za takvo što potrebne kompetencije. Kako će nastavnik-razrednik procjenjivati učenikove potrebe, nešto što nazivate rizičnim i zaštitnim mjerama za koje ne znamo što su ili pak procijeniti učinkovitost poduzetih mjera? Planirate li ih dodatno educirati ili prekvalificirati? Ako da, hoćete li im to vrijeme platiti kao prekovremeni rad koji se ne zahtjeva od drugih odgojno-obrazovnih djelatnika? Što smatrate da razrednika čini adekvatnom osobom za sastavljanje „programa odgojno-obrazovne potpore“ koji je prema onome što ste naveli vrlo detaljan i konkretan? Koji sadržaji u nastavničkim programima visokog obrazovanja koja stvaraju učitelje i nastavnike Hrvatskoga jezika, Matematike, Kemije i sl. nalazite da osposobljavaju nastavnika da može procijeniti mjere i aktivnosti koje će utjecati na poboljšavanje rizičnih ponašanja učenika? Što će se dogoditi kada se s tim programom aktivnosti, vremenom i mjestom trajanja ne slažu predloženi sudionici, roditelji ili se sam učenik na isto ne odazove? Koje posljedice predviđate za nesuradnju uključenih strana? Što kada je stručna služba preopterećena i imate jednog pedagoga na 700 učenika od kojih velik postotak ima kakvo rješenje Gradskog ureda?\nU Čl. 16 navodite da se „odgojno-obrazovna potpora učeniku u riziku za razvoj problema u ponašanju provodi kontinuirano, tijekom školske godine, a najmanje šest (6) mjeseci“. Znači li to da će se nakon problema ponašanja uočenog u drugom polugodištu promatranje učenika nastaviti u sljedećoj školskoj godini? A što je onda s učenicima završnih razreda? Budući da je zbog birokratskih zavrzlama već sada provedba nekih predviđenih mjera iz Pravilnika o pedagoškim mjerama vrlo otežana ili posve onemogućena, kako će na to djelovati ovaj Pravilnik? Ako učenik srednje škole skupi 100 neopravdanih sati i treba dobiti mjeru isključenja s nastave, kako će to biti moguće s ovim šestomjesečnim praćenjem?  \nPri tome kažete „Obveze odgojno-obrazovnih djelatnika koji sudjeluju u realizaciji odgojno-obrazovne potpore učeniku u riziku za razvoj problema u ponašanju čine sastavni dio tjednih radnih obveza učitelja/nastavnika i stručnih suradnika.“ Jeste li negdje popisali tjedne obveze učitelja/nastavnika i stručnih suradnika? Jeste li proučili, istražili s koliko učenika oni prosječno rade i koliko učenika s poteškoćama u ponašanju na njih dolazi? Jeste li proveli istraživanje ili anketu koliko do sada i bez Vašeg pravilnika oni provode nastojeći ispuniti obaveze iz postojećeg Pravilnika o pedagoškim mjerama? Jeste li uzeli u obzir koliko dodatnog vremena traži ispunjavanje protokola koji Vi predlažete? Je li poanta da nastavniku ne dajete vremena da se bavi onime što je njegov primarni interes, a to je nastava, i bavljenje i drugom djecom? Spominjete dobrobiti i prava djeteta, Konvenciju o pravima djeteta i drugo, a namjeravate oštetiti djecu koja nemaju poteškoća u ponašanju. Škola nije popravni dom ili terapijski tretman i kvaliteta nastave bi trebala biti prioritet. \nU Čl. 8. (1) kažete „Odgojno-obrazovna potpora učeniku pokreće se na prijedlog razrednika i stručnoga suradnika škole koji razmatra razredno vijeće“ pri čemu vjerojatno niste htjeli reći da odabrani stručni suradnik treba razmatrati Razredno vijeće, ali ste to rekli i to nema pretjerano mnogo smisla. \nKada govorite o stručnim tretmanima na više mjesta spominjete da je njihovo vodstvo dano „stručnjaku educiranom za rad s učenicima s problemima u ponašanju“ pri čemu izbjegavate navesti koji su to educirani stručnjaci? Spominjete suglasnosti Ministarstva na koje ne znamo koliko ćemo ih čekati da stignu ako stignu? Spominjete „voditelja posebnoga razrednog odjela“ potrebnog za intenzivni stručni tretman koji ne znam koja škola uopće ima pri čemu ne znamo što bi po struci taj voditelj trebao biti, a za njegovo zapošljavanje zadužujete ravnatelja pri čemu znamo da nisu ravnatelji ti koji otvaraju radna mjesta. \nKao posljedicu završavanja spomenutih programa Vi navodite „izvješće o realizaciji i učinkovitosti stručnoga tretmana te predlaže nastavak tretmana, izmjene oblika tretmana ili prekid tretmana“. Koliko će to sve trajati? Koliko ovakva mjera može uopće „ugasiti vatru“ kada je rad nastavnika i ostalih učenika sustavno onemogućavan ili otežan iz sata u sat? \nPravilnik opće ne promišlja obaveze učenika i roditelja i posljedice njihove nesuradnje po pitanju ovih mjera i u vrlo je nejasnom odnosu s postojećim Pravilnikom o pedagoškim mjerama. Rad već sada preopterećenih nastavnika, ponajviše razrednika, neopravdano se otežava gomilanjem dokumentacije. U društvu u kojem se nastavnike i Škole može anonimno prijavljivati i u kojem prosvjetna inspekcija polazi od postavke da je nastavnik u prekršaju i prava i uvjete za rad istih posve zanemaruje, ovaj Pravilnik će postići samo to da se svakoga tko se bude uopće odvažio da rješava probleme ovog sustava za isto lakše kazni.  \nSrdačan pozdrav.\nMarija Trapić"]
[38,"Josip Vranjković","PRAVILNIK","U praksi neprovedivo, nejasno… Jedno je, pak, jasno – ovime su nasilni i problematični učenici još zaštićeniji, tek im se sad, u raljama nejasne birokracije, neće moći stati na kraj, jer je ovo što ovaj pravilnik predviđa jednostavno NEIZVEDIVO. Otvara beskonačne mogućnosti inspekcijama da ponište bilo kakve pedagoške mjere jer ih je nemoguće sprovesti. Tko će nastradati? U prvom redu dobra djeca koju će biti još teže zaštititi, razrednici u drugom redu jer će oni biti krivci za sve, a potom stručna služba te ravnatelji. A tko neće moći snositi posljedice – nasilnici. Još jedan dokaz što se događa kada kancelarijski moljci koji nemaju doticaja sa stvarnošću pišu pravilnike, pravila i zakone!”"]
[39,"Diana Ehrenfreund","PRAVILNIK","Pohvaljujemo ideju donošenja Pravilnika koji bi dao okvir za uvažavanje specifičnih potreba učenika u odnosu na rizik za razvoj i/ili razvoj problema u ponašanju te ukazujemo na dijelove o kojima bi (prema nama) još valjalo promisliti: \n\n1. Upotreba termina TRETMAN - Je li tretman najbolje odabran termin ili je moguće pronaći neki prikladniji?\n2. Definiranje stručnjaka – nejasno tko je STRUČNJAK EDUCIRAN ZA RAD S UČENICIMA S PROBLEMIMA U PONAŠANJU odnosno STRUČNI SURADNIK S ODGOVARAJUĆOM STRUČNOM EDUKACIJOM U PODRUČJU RADA S UČENICIMA S PROBLEMIMA U PONAŠANJU  – Je li to stručnjak koji se educira na Edukacijsko rehabilitacijskom fakultetu Sveučilišta u Zagrebu na odsjeku Socijalne pedagogije ili ??? \n3. VEZANJE ODGOJNO – OBRAZOVNE POTPORE I STRUČNOG TRETMANA UZ PEDAGOŠKE MJERE – Je li nužno vezanje mjere potpore i pomoći uz izricanje pedagoške mjere? (Čl.5 st.4.) Nejasno je li zamišljeno samo za učenike s izrečenim mjerama ili je za njih obavezno, a moguće i kod učenika bez izrečenih mjera? \n4. PROVOĐENJE INTENZIVNOG STRUČNOG TRETMANA PRIJE ILI POSLIJE NASTAVE –S obzirom da u praksi  tijekom nastave često mora intervenirati stručni suradnik, ne bi li bilo u redu predvidjeti mogućnost provođenja intenzivnog stručnog tretmana i tijekom nastave?  (Čl.21 st.2)\n5. Definiranje jasnije organizacijske strukture  predloženih mjera (osobito nejasan produženi i intenzivni stručni tretman) Odgovara li produženi stručni tretman produženom stručnom postupku ili ????\n\n                                         Socijalni pedagozi OŠ Grigora Viteza Zagreb"]
[40,"Dijana Jurković","PRAVILNIK","Zaista ne znam tko se više može snaći u ovom kaosu... Ponovno se ozbiljnim problemima pristupa površno i neprofesionalno, instant dokumentima koji su nastali kao da je autor imao \"deadline\" pa na kraju ni sam ne zna što je točno napisao. Ona lažna diploma metafora je svega što nam se u posljednje vrijeme događa. Stavovi struke jasni su u komentarima, ali nas se, despotski, opet nije pitalo za njih..."]
[41,"Estera Vranjković","PRAVILNIK","U praksi neprovedivo, nejasno… Jedno je, pak, jasno – ovime su nasilni i problematični učenici još zaštićeniji, tek im se sad, u raljama nejasne birokracije, neće moći stati na kraj, jer je ovo što ovaj pravilnik predviđa jednostavno NEIZVEDIVO. Otvara beskonačne mogućnosti inspekcijama da ponište bilo kakve pedagoške mjere jer ih je nemoguće sprovesti. Tko će nastradati? U prvom redu dobra djeca koju će biti još teže zaštititi, razrednici u drugom redu jer će oni biti krivci za sve, a potom stručna služba te ravnatelji. A tko neće moći snositi posljedice – nasilnici. Još jedan dokaz što se događa kada kancelarijski moljci koji nemaju doticaja sa stvarnošću pišu pravilnike, pravila i zakone!”"]
[42,"Marija Marketanović Hadžić","PRAVILNIK","U praksi neprovedivo, nejasno… Jedno je, pak, jasno – ovime su nasilni i problematični učenici još zaštićeniji, tek im se sad, u raljama nejasne birokracije, neće moći stati na kraj, jer je ovo što ovaj pravilnik predviđa jednostavno NEIZVEDIVO. Otvara beskonačne mogućnosti inspekcijama da ponište bilo kakve pedagoške mjere jer ih je nemoguće sprovesti. Tko će nastradati? U prvom redu dobra djeca koju će biti još teže zaštititi, razrednici u drugom redu jer će oni biti krivci za sve, a potom stručna služba te ravnatelji. A tko neće moći snositi posljedice – nasilnici. Još jedan dokaz što se događa kada kancelarijski moljci koji nemaju doticaja sa stvarnošću pišu pravilnike, pravila i zakone!"]
[43,"Martina Vujnović","PRAVILNIK","Prije svega, postoji toliko škola bez stručnih timova, a tamo gdje ih i ima zavezane su im ruke. Zatim, razrednici dobivaju još posla koji će na kraju opet biti uzaludan. Kao i milion puta do sada, oni koji su najizloženiji ovom problemu nisu sudjelovali u donošenju njegovog \"rješenja\". Gdje je odgovornost roditelja? Što je s boljim reakcijama CZSS?? Da li će netko zaštiti one koji će pokušati pokrenuti nešto pritiv takvih \"rizičnih učenika\"? Terminologija nejasna, naslov još bolji... Zaista mislim da ovo nije ni blizu konstruktivno rješenje koje nam je nužno potrebno."]
[44,"Dunja Jagetić","PRAVILNIK","Pravilnik očekuje od razrednika obavljanje posla za koji on nije stručan. I to vrlo osjetljivog posla s opasnim posljedicama ako nije stručno obavljen. Ovakav pravilnik zahtjevao bi od razrednika dodatnu edukaciju za rad i preodgoj učenika s problemima u ponašanju. To je posao za koji su određene struke završile cijeli fakultet. Što bi značilo da povrh dosadašnjeg posla, koji i u obrazovnom dijelu postaje sve zahtjevniji, razrednik mora steći znanje i kompetencije koje su određene struke stjecale edukacijom na svom fakultetu. Pet godina edukacije. Nije realno da razrednici steknu te kompetencije u tako kratkom vremenskom periodu u kojem bi Pravilnik stupio na snagu. Također, to nije njihova struka. Nemoguće je očekivati od jednog čovjeka stručnost na toliko različitih područja. Iz tog razloga i postoje različite struke. Za kvalitetan rad svaka bi struka trebala obavljati svoj dio posla. Pravilnik očekuje od razrednika obavljanje posla za koji on nije stručan.\nVažno je spomenuti i činjenicu da su učitelji već preopterećeni dosadašnjim poslom. Iz dana u dan ima ga sve više, pogotovo administrativnog. Za obavljanje razredničkih poslova Ugovorom o radu predviđena su dva sata tjedno. Fizički je nemoguće odraditi sve što propisuje ovaj Pravilnik, uz rad i brigu o svim ostalim učenicima, unutar vremena propisanog Ugovorom.\nPravilnik u ovom obliku jednostavno nije moguće provesti. Njegovim stupanjem na snagu stanje u školama bilo bi gore nego što već je."]
[45,"IVONA ROGOŠIĆ","PRAVILNIK","Ovim su pravilnikom nasilni i problematični učenici još zaštićeniji, tek im se sad, u raljama nejasne birokracije, neće moći stati na kraj, jer je ovo što ovaj pravilnik predviđa jednostavno NEIZVEDIVO. Otvara beskonačne mogućnosti inspekcijama da ponište bilo kakve pedagoške mjere jer ih je nemoguće sprovesti. Tko će nastradati? Prvenstveno dobra djeca koju će biti još teže zaštititi, zatim razrednici jer će oni biti krivci za sve, a potom stručna služba te ravnatelji. A tko neće moći snositi posljedice – nasilnici. Još jedan dokaz što se događa kada oni koji nemaju doticaja sa stvarnošću pišu pravilnike, pravila i zakone! Donošenjem ovakvog pravilnika jedino što će se dogoditi jest još veće opterećenje razrednika koji nisu kompetentni niti obrazovani za radnje koje im se žele nametnuti. Razrednici nisu niti pedagozi niti defektolozi da bi mogli na temelju svojih znanja napisati plan podrške rizičnim učenicima. Donošenjem ovog pravilnika situacija u našim školama se neće nimalo poboljšati, već će se zbog silne papirologije ona još pogoršati. S obzirom da navedeni pravilnik samo povećava posao razrednika, a ne dovodi konkretne mjere trebalo bi ga u potpunosti odbaciti."]
[46,"Marina Sokol","PRAVILNIK","Poštovani, \n\nslažem se s donošenjem Pravilnika, ali ne u ovakvom obliku. \n\nNakon čitanja Pravilnika, očito je kako sve pada na leđa razrednika koji definitivno nisu prave osobe za rješavanje određenih situacija učenika s problemima u ponašanju, posebice kada se radi o nasilnim situacijama. \n\nOvaj Pravilnik predstavlja više administrativnog posla i papirologije za razrednike, dok se uloga stručnih suradnika u potpunosti zanemaruje. Ovim se vjerojatno želi prikriti činjenica da postoji manjak stručnih suradnika u hrvatskim školama, počevši od pedagoga na dalje, a ovim Pravilnikom teret rješavanja ovakvih situacija pada na leđa razrednika. \n\nU članku 3. se navodi \"čija ponašanja BLAŽE odstupaju od ponašanja...\". Smatram kako je potrebno jasnije definirati koja su to ponašanja koja odstupaju od primjerenog ponašanja. Također, definicija i opis učenika u riziku za razvoj problema u ponašanju je opisana vrlo široko  i nejasno. \n\nU članku 8. se navodi kako se odgojno - obrazovna potpora pokreće na prijedlog razrednika i stručnog suradnika škole. Činjenica jest kako nema sve škole zaposlene stručne suradnike, a iz razloga jer MZO ne poštuje Državni pedagoški standard i ne odobrava zapošljavanja stručnih suradnika. Također, opseg poslova stručnih suradnika, posebice pedagoga je vrlo opširan, mnogi rade na pola radnog vremena, a od njih se očekuje da obave posao za dva puna radna vremena, a škole nemaju drugih stručnih suradnika, kao što je psiholog. Stoga, postavljam pitanje zašto se sprječava zapošljavanje stručnih suradnika u hrvatskim školama?\n\nČinjenica jest kako razrednici nemaju određene stručne kompetencije kojima bi procjenjivali da li je određeni učenik u riziku za razvoj problema u ponašanju te nemaju određene stručne kompetencije kojima bi takvom učeniku pružali pomoć i podršku u smislu tretmana, savjetodavnog rada i dr.\n\nNejasno je na koji će način funkcionirati ovaj Pravilnik i Pravilnik o pedagoškim mjerama te se čini kako je ovaj Pravilnik nedovoljno razrađen. \n\nUčenicima s problemima u ponašanju, kao i onima u riziku, ali i svim ostalim učenicima je potrebno pružiti pomoć i stručnu podršku od strane stručnih suradnika (pedagog, psiholog, socijalni pedagog...), a pritom je potreban sveobuhvatan pristup, primjerice određeni preventivni programi od osnovne škole na dalje...\n\nOvim Pravilnikom se problem nasilja u školama neće riješiti, a program odgojno - obrazovne potpore ne može, ne treba i ne smije izrađivati razrednik jer razrednik nije stručnjak za učenike s problemima u ponašanju."]
[47,"Jelena Magoš Kuten","PRAVILNIK","Predloženi pravilnik je nejasan i nedorečen. Postavlja se dodatno opterećenje na razrednike, koji nisu educirani za provođenje ovakvih mjera. Uloga roditelja i njihova odgovornost u ovakvom pravilniku je zanemarena. \nSve izgleda kao još jedna gomila neučinkovitih administrativnih poslova, smišljeno na brzinu u pokušaju gašenja medijske buke oko tzv. \"slučaja Franjo\", tek toliko da se prikaže ažurnost Ministarstva."]
[48,"MIRA RADOVIĆ","PRAVILNIK","Prijedlog ovog pravilnika razrednicima daje veliki broj zaduženja za koja nemaju vremena i nisu educirani, pretvaraju razrednike u administratore i zapisničare, od njih se očekuje da detektiraju, nadziru, provode stručni tretman i o svemu pišu zapisnike i evidencije. To će se sve svesti pod one famozne \"ostale poslove razrednika\". Koliko je to sati tjedno za sve ove ostale polove? Kolege koji nisu razrednici bit će elegantno izuzeti i iz toga. Ispada da je biti razrednik kazna jer iziskuje puno tih \"ostalih poslova\" i slobodnog vremena za sva ta piskaranja, a to je upravo toliko sati manje za naš posao u učionici. O potrebi dodatnog educiranja neću niti komentirati jer mi nije jasno kako predlagač ne zna koje su kompetencije i kakvo je obrazovanje nastavnika. Nemaju sve škole socijalne pedagoge, mnoge ni psihologe, dakle, tko će to odrađivati? Tretman koji predlažete između ostalog uključuje dopunsku i dodatnu nastavu, INA, savjetovanje s roditeljima, zar mislite da to već ne radimo? Opet se spominje educiranje učitelja, koje po redu? Naš posao svest će se na razne edukacije i pisanje zapisnika! Nigdje se ne spominje što će se dogoditi ako sve ove mjere ne uspiju, ako se učenici ne odazovu, ako se roditelji ne uključe. Ništa se ne govori ni o mogućnosti roditelja da, čak i anonimno, u školu šalju nadzor zbog svih odluka koje im se ne sviđaju i redom ih pobijaju. Dok god bude tako, učitelji će, na žalost, birati taktiku šuti i trpi dok se ne dogodi novi slučaj Franjo.\nZaključujem s prijedlogom da se nužno treba ekipirati i educirati stručna služba škola i da bi teret ovog posla trebao biti na njima a ne na razrednicima. Isto tako, smatram da treba uključiti i mjere prema učenicima prekršiteljima i roditeljima jer mi nije u redu da za svoja ponašanja učenici i njihovi roditelji ne snose nikakve posljedice. To nije odgojno niti je u redu prema učenicima koji su godinama žrtve zlostavljača i ometanja nastave, a nitko ih ni riječju ne spominje kao ni njihova prava na učenje niti pravo učitelja na nesmetan rad. Ugledajmo se malo na one države gdje se znaju posljedice za svaki prekršaj, pri tome ne mislim na ukor razrednika."]
[49,"MAJA FATUTA","PRAVILNIK","Ovim pravilnikom uglavnom se formulira posao koji razrednici i stručne službe odavno rade i još im se ponešto papirologije i posla stavlja na teret. Pretvaramo se u činovnike zatrpane beskonačnom papirologijom, sat razrednika svodi se na građanski odgoj, zdravstveni odgoj, preventivne programe, suglasnosti, dozvole, privole...  i polako, ali sigurno pretvaramo se u popravne domove. Iako je škola odgojno-obrazovna institucija, ne smije preuzeti ulogu roditelja u odgoju ili konačno- preodgojitelja. Za to postoje institucije i stručnjaci koje se time trebaju baviti. Ovo je samo pokušaj privremenog gašenja požara, ali ne i dugoročno rješavanje problema. \nPravilnik je pun sivih zona i nedorečen što, kao i uvijek, ostavlja dovoljno prostora inspekcijama za osobna tumačenja i djelovanje sukladno vlastitoj interpretaciji. \nGdje su mjere zaštite samih nastavnika i ostalih učenika? Agresivne učenike ne smijemo udaljiti sa sata, pedagoške mjere su mrtvo slovo na papiru, osnovna škola je obavezna pa ju svaki učenik mora završiti i tako se vrtimo u krug i snalazimo kako možemo dok ne eskalira. A to će se događati sve dok se ne poduzmu konkretne mjere."]
[50,"Ivana Kelvišar","PRAVILNIK","Pravilnik je u praksi neprovediv. Nasilni su još zaštićeniji. Otvara beskonačne mogućnosti inspekcijama da ponište bilo kakve pedagoške mjere jer ih je nemoguće sprovesti. Naglasak nikako ne može bit razrednicima nego primarno pedagoške postupke sprečavanja treba provoditi stručna služba, pedagog i psiholog u uskoj suradnji sa Centrom za socijalnu skrb. \nKada će se konačno zaštititi dobra djeca?"]
[51,"MARTINA MATEZOVIĆ BIŠKUP","PRAVILNIK","Pravilnik je manjkav, između ostalog zato što:\n - stavlja naglasak na proceduralnu papirologiju otežavajući/usporavajući dolaženje do konkretnih posljedica za neželjeno ponašanje kao velikog preduvijeta za učenje na greškama,\n- traži od razrednika obavljanje dodatnih poslova za koje nisu stručni/dovoljno kompetentni,\n- izrijekom ne uključuje one najkompetentnije (socijalne pedagoge),\n- ne daje rješenja financijskih i ostalih materijalnih troškova bez čega je u praksi također neprovediv,\n- nedovoljno uključuje angažman roditelja te\n- nedovoljno precizira pojedine ključne pojmove."]
[52,"Bernarda Pintar","PRAVILNIK","Pravilnik nije jasan ni potpun, a teško se, čitajući ga, oteti dojmu da je i nepromišljen i nedovoljno razrađen. Sasvim je to logičan rezultat s obzirom da se u njegovoj izradi nije konzultiralo ljude koji rade u praksi. Razrednici, umjesto da im se razradi, stvori i upotpuni sustav podrške u radu s problematičnim učenicima, dobivaju još više papirologije koja ih upravo usporava i koči u neposrednom radu s djecom. Nasilni i problematični učenici ovim pravilnikom dobivaju osjećaj nedodirljivosti (još veće nego dosad u sustavu), jer svakim incidentom, kršenjem pravila, ne raste njihova odgovornost (razumijevanje posljedica učenjenog djela) nego razrednički posao. Roditeljska odgovornost u ovom je slučaju, umjesto na odgojnu ulogu, svedena na posjećivanje institucija i udruga, radionica i programa, što ponovno ovisi o fluentnosti rada državnih ustanova koje često zapinju. Nisu jasno definirani ni elementi izricanja pedagoških mjera jer ih svaka inspekcija može poništiti.  Posljedično, žrtve ovakvog načina rada bit će većina nauštrb nasilne manjine: poslušna djeca koja sasvim pristojno sudjeluju i prolaze kroz sustav bez poteškoća i ionako već odavno iznureni učitelji. Poslušajte ljude koji u školstvu žive i rade- ne samo na papiru. Oni svjedoče tromosti i problematičnosti svih dosad donešenih pravilnika, kojima je cilj bio olakšati i dati jasne upute za provođenje odgojno-obrazovnog procesa, a donijeli su upravo suprotno."]
[53,"Iva Maljuna Orehovec","PRAVILNIK","Pravilnik je nepotpun, neprovediv, nejasan (kao i većina Pravilnika u prosvjeti). Nejasan jer ostavlja previše prostora za tumačenje svakome kako on/a sam shvaća pojmove poput \"prihvatljivo\", \"neprihvatljivo\", \"nemarno\", \"može se\", itd. Prva stavka koja je neprovediva i MENI neprihvatljiva je da se razrednike, odnosno profesore, magistre edukacije i učitelje zadužuje s takvom obavezom (samo još jednom u nizu koja će ući u \"ostale poslove razrednika\" i naravno, neće biti adekvatno plaćena) za koju nisu educirani, niti se ne srame to reći , što je odgovorno ponašanje. Problemi u ponašanju djece i mladih su vrlo ozbiljna tema i problem cijelog društva i ne smije se na ovako nepromišljen i brzoplet način ( s obzirom da je, čini mi se, samo dva dana nakon prosvjeda u Zagrebu donesen)  rješavati. Nigdje se u Pravilniku ne govori o obavezama i ulozi roditelja za vrijeme provedbe tretmana ili postupka već se ponovno sav teret i odgovornost prebacuje na škole i djelatnike škole kao da je izvor problema nastao upravo u školi, a znamo da dolazi od kuće, gdje u današnje vrijeme odgoj često zna izostati zbog trenda \"modernog odgoja\" u kojem se djeci daju svakojaka prava a nikakve obaveze i odgovornosti što rezultira sve većim brojem učenika s problemima u ponašanju. Ja kao prosvjetni radnik to svakodnevno primjećujem u ponašanju učenika, ponajprije u nedostatku poštovanja prema starijima (u našem slučaju učiteljima, profesorima) i prema drugim učenicima. A ono što je u cijeloj priči najgore, je da roditelji takvo ponašanje svoje djece brane, nas nazivaju lažovima i nestručnima za rad s djecom, mi se konstantno opravdavamo za posao koji obavljamo prema pravilima struke dok djeca i roditelji ne snose nikakve odgovornosti. Ovaj Pravilnik to dodatno potiče umjesto da taj problem rješava. Pravilnik bi morao sadržavati pedagoške/psihološke edukacije za roditelje koji nisu uspjeli odgojiti svoju djecu a ne nametati školi i učteljima da \"preodgajaju\" učenike, dok će odnos roditelj-dijete ostati isti i tako u krug. Škola nije institucija za \"preodgoj\" niti \"popravni dom\" u kojem se trebaju ispravljati nečiji propusti u odgoju. Škola je prije svega obrazovna institucija koja osposobljava djecu za život. Naravno, da uz tu komponentu dolazi i ona odgojna, ali to ne smije biti ona koja rješava probleme jer time se zanemaruju druga djecu (VEĆINA učnika!) te se u prvi plan stavljaju oni s problemima. Za takve pojedince trebale bi biti nadležne druge institucije u kojima bi isključivo radili psiholozi, pedagozi, socijalni pedagozi i koje bi djeca ZAJEDNO sa svojim roditeljima pohađala nakon ili za vrijeme nastave. Jedino u takvom okruženju bi se vidjeli rezultati. Sve ostalo je samo prazno slovo na papiru, neprovediva teorija.\nUčitelji i profesori ovim Pravilnikom ponovno nisu dobili apsolutno nikakve mogućnosti djelovanja što dodatno otežava njihov posao kada se u razredu nalaze učenici s poteškoćama u ponašanju. Trebalo bi vratiti mogućnost učiteljima da udalje učenike koji ometaju nastavu jer se inače ponovno zakidaju svi ostali koji su uzornog ponašanja ( a oni su u većini). Za vrijeme suspenzije s nastave imali bi dovoljno vremena za provođenje potrebnih radnji u vezi uklanjanja problema u ponašanju. Oduzimanje autoriteta učiteljima i  traženje dopuštenja roditelja za svaki sitnicu je još samo jedna od crnih točki u današnjem školstvu.  Ne bi bilo loše kod pisanja Pravilnika konzultirati NAS koji smo u takvim situacijama svakodnevno i uvažiti naše mišljenje s obzirom da se Pravilnici donose za NAS. Toplo se nadam da ćete pročitati naše komentare i uzeti ih u obzir prije donošenja odluke.Lp"]
[54,"Maja Greganović","PRAVILNIK","Smatram da ovaj pravilnik treba u potpunosti odbaciti i pristupiti korigiranju cijelog sustava pedagoških mjera. Uvesti suspenziju i zadržavanje u školi, restituciju.. Ovaj predloženi pravilnik neće utjecati na promjene u dječjem ponašanju, samo će donijeti dodatnu papirologiju razrednicima i stručnim suradnicima. Prijedlog pravilnika nije ni u skladu s kadrovskim uvjetima škola. Ja sam pola pedagoga u svojoj školi, znači nemamo niti pedagoga na puno radno vrijeme, psihologa uopće nemamo, a socijalnom pedagogu možemo samo sanjati. Sve i kad bi ovi tretmani imali smisla, a OOTPSP nam je pokazao da nemaju, ovaj je pravilnik toliko loše napisan i nedefiniran te ostavlja previše mjesta subjektivnoj interpretaciji. Ovakve tretmane mogli bi provoditi eventualno socijalni pedagozi izvan škole, u sklopu CZSS-a ili slično. Školama treba dati alate da djeluju sad i odmah, a pedagoške mjere moraju biti efikasne i brze, a ne samo da zadovoljavaju formu, budu papir koji svatko može osporavati, a učenicima ne znači ništa."]
[55,"Antonia šindilj","PRAVILNIK","Prijedlog Pravilnika je donesen nepromišljeno, prebrzo i samo da se zadovolji forma.  Provedba Pravilnika u praksi je neprovediva i nejasna. Administracija za izricanje pedagoške mjere je ogromna, čitaj NEIZVEDIVA.Terminologija u Pravilniku ostavlja RUPE za vlastita tumačena različitih strana (roditelji, ravnatelji, stručni suradnici, razrednici, inspekcija...). Otvara beskonačne mogućnosti inspekcijama da ponište bilo kakve pedagoške mjere jer ih je nemoguće provesti."]
[56,"Srećko Sviben","PRAVILNIK","Ovaj pravilnik je praksi neprovediv. Nasilni su još zaštićeniji jer nije jasno postavljeno tko provodi postupke i u raljama birokracije, neće se moći odrediti jasne granice zaduženja provedbe postupka. Otvara beskonačne mogućnosti inspekcijama da ponište bilo kakve pedagoške mjere jer ih je nemoguće sprovesti. Naglasak nikako ne može bit razrednicima nego primarno pedagoške postupke sprečavanja treba provoditi stručna služba, pedagog i psiholog u uskoj suradnji sa Centrom za socijalnu skrb. Predlaže se uvesti socijalne radnike kao stručne suradnike u škole"]
[57,"Livio Dolgoš","PRAVILNIK","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika da se  ponovno razmotri pitanje školskog socijalnog radnika kao stručnog člana tima. Iskustva većine zemalja Europske Unije pokazuju potrebu za uvođenjem struke socijalnog rada u sustav  obrazovanja  (od 28 zemalja članica Europske Unije u njih 25 u školama rade i ravnopravno kao članovi stručnih tima sudjeluju socijalni radnici)."]
[58,"Jasmina Pest","PRAVILNIK","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika.\nUopće je sramotno da socijalni radnici nisu uvršteni u ovakvo što!"]
[59,"Jasna Jujnović","PRAVILNIK","Smatram da je krajnje vrijeme da se poduzmu mjere vezano za učenike s problemima u ponašanju jer danas ih je sve više. Ne poštuju ni roditelje pa tako ni učitelje. Smatram da je ideja o uključivanju vanjskih stučnjaka odlična jer realno gledano u školama nemamo dovoljno stručnih osoba koje bi se mogle posvetiti takvoj djeci u obimu koji je njima potreban. Stručna služba škole, razrednik i učitelji će sudjelovati u stručnom postupku u mjeri koja je vezana za njihov rad s djetetom. Činjenica da se ovim pravilnikom pokušavaju nametnuti razrednicima postupci koji nisu u njihovoj domeni djelovanja je prestrašna. Razrednici nisu stručnjaci u području socijalne pedagogije ni psihologije. Tražiti od njih da donose neke planove i programe djelovanja je nebulozno u potpunosti. Oni koji su ovako nešto napisali ili nemaju dana radnog staža u nastavi ili nemaju dipomu jer ne znam kako drugačije objasniti ovakve odluke."]
[60,"JOSIPA KATALENAC PERŠIĆ","PRAVILNIK","Dobro je što se konačno pokazao interes za ovu problematiku i postoji inicijativa da se nešto promijeni. Iako postoji puno negativnih komentara usmjerenih na potpuno rušenje Nacrta Pravilnika, ja smatram da nije u potpunosti loš. Ima jako puno prijedloga za poboljšanje, na što je usmjerena većina komentara. Zato i postoje ovakva E-savjetovanja pa da stručnjaci koji su direktno uključeni u rad odgojno-obrazovnih institucija, mogu istaknuti prijedloge za poboljšanje. Ono što se meni osobno ističe kao najveći problem je nedovoljno stručnog kadra zaposlenog u školama. Ističem socijalne pedagoge koji su posebno educirani za rad s učenicima koji manifestiraju probleme u ponašanju. Smatram da bi zapošljavanje stručnog kadra bio preduvjet za provođenje ovakvog ili sličnog Pravilnika, ali nisam sigurna koliko je to moguće. Također, rješenje nije dodatno opteretiti razrednike novim administrativnim poslovima koji onda zbog otpora neće niti predlagati mjere (na to je usmjerena većina komentara). Smatram da su stručni suradnici primarne osobe koje bi se time trebale baviti, ali naravno suradnja razrednika ne bi smjela izostati jer su ipak oni ključne osobe koje su svakodnevno u neposrednom radu s učenicima. Pomoć razrednika u planiranju predlaganja i provođenja mjera bi bila izrazito važna, ali ne primarna."]
[61,"Dejana Bedeković","PRAVILNIK","Pravilnik otvara beskonačne mogućnosti inspekcijama da obore bilo kakve pedagoške mjere jer ih je nemoguće provesti. \nTakođer, u cijelom se Pravilniku spominje stručni suradnik škole s odgovarajućom stručnom edukacijom u području rada s učenicima s problemima u ponašanju. Pretpostavlja se da se, u slučaju da škola nema socijalnog pedagoga, ovo odnosi na pedagoga, psihologa i ostale stručne suradnike koji su prošli neki vid edukacije koja je u pripremi. Stručnjaci koji rade s djecom s teškoćama u ponašanju školuju se na petogodišnjem studiju, odrađuju praksu, nakon završetka fakulteta i mentorirani pripravnički staž i iluzorno je očekivati da će stručnjaci potpuno drugih struka koji su prošli edukaciju moći jednako kvalitetno procijeniti rizike i teškoće učenika.\nI nigdje nije jasno navedeno što se događa ako učenik tijekom provođenja odgojno-obrazovne potpore i stručnog tretmana nije promijenio ponašanje i ako roditelji nisu surađivali. U cijelom se pravilniku spominju samo obaveze školskog osoblja (učitelja/nastavnika i stručni suradnika), dok nije jasno definirano koju ulogu imaju stručne službe i ustanove u lokalnoj zajednici, odnosno imaju li obavezu primiti učenika rizičnog ponašanja na tretman/terapiju."]
[62,"Blaženka Matijević","PRAVILNIK","Ad 1.) Nejasno je definirano tko procjenjuje jesi li učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju ili imaju problema u ponašanju. Ponašanja definirana u čl. 3. i 4. nejasno su opisana riječima \"nemarno\", \"nedovoljno\" i \"neprihvatljivo\". Ponašanja učenika u školi zbog kojih je potrebno učeniku izreći pedagošku mjeru uglavnom su prilično transparentno definirana kućnim redom pojedinih škola.\n\nAd 2.) U čl. 3. kao jedno od rizičnih ponašanja navodi se nemaran odnos prema školskim obvezama. Nije jasno na koje se obveze ovdje misli, no ako je riječ ISKLJUČIVO o primjerice pisanju domaćih zadaća, redovitom donošenju pribora na sat i sličnom, takvo bi se neizvršavanje obaveza trebalo reflektirati na zaključnu ocjenu, a ne dovoditi u vezu s problemom u ponašanju.\n\nAd 3.) U čl. 4. navodi se učenikovo ponašanje u obitelji i/ili širem okruženju. Ovaj je navod u kontradikciji za čl. 6 koji se referira na Konvenciju o pravima djeteta. Škola je institucija čiji primarni posao nije intervenirati u dinamiku obiteljskog okruženja, a u krajnjoj liniji, učenici imaju pravo na privatnost što se njihovog privatnog života tiče. \n\nAd 4.) U istom se članku spominju \"zakonom propisane norme ponašanja\". Nekome tko je učitelj i stručni suradnik, a ne pravnik ili socijalni pedagog, ova konstrukcija nije jasna. Jesu li norme ponašanja propisane zakonom? Je li zadaća škole da procjenjuje zakonitost ponašanja učenika? Dakako, ako se ovdje mislilo na nezakonito ponašanje (poput krađe), onda se očekuje da intervenira policija, te opet nije na školi da pruža stručni tretman ako je učenik uključen u učinkovitije mjere tretmana izvan školske ustanove. Naravno da će učeniku u tom slučaju biti izrečena adekvatna pedagoška mjera.\n\nAd 5.) U cijelom se Pravilniku spominje stručni suradnik škole s odgovarajućom stručnom edukacijom u području rada s učenicima s problemima u ponašanju. Pretpostavlja se da se, u slučaju da škola nema socijalnog pedagoga, ovo odnosi na pedagoga, psihologa i ostale stručne suradnike koji su prošli neki vid edukacije koji je u pripremi. Stručnjaci koji rade s djecom s teškoćama u ponašanju školuju se na petogodišnjem studiju, odrađuju praksu, nakon završetka fakulteta i mentorirani pripravnički staž i iluzorno je očekivati da će stručnjaci potpuno drugih struka koji su prošli edukaciju moći jednako kvalitetno procijeniti rizike i teškoće učenika\n\nAd 6.) Odgojno-obrazovna potpora i stručni tretman provode se obavezno uz izrečene pedagoške mjere. Postoji opravdan strah od dodatne birokracije kojom će biti zatrpani učitelji/nastavnici i stručni suradnici, te da se zbog toga pedagoške mjere naprosto neće izricati. Slično se dogodilo i sa sada ukinutom mjerom Produženog stručnog postupka. \n\nAd 7.) Čl.8 st 3 i čl 9 st 6 su u međusobnoj kontradikciji u smislu da se u prvome navodi da se roditelja informira o odluci o odgojno-obrazovnoj potpori, dok se u potonjem navodi mogućnost neprihvaćanja provedbe stručnog tretmana. Nejasno je znači li to da je za odgojno-obrazovnu potporu nije potrebno odobrenje roditelja/skrbnika, dok za stručni tretman jest te što se događa ako roditelj odbija sudjelovati (osim prijave Centru za socijalnu skrb).\n\nAd 8.) Trajanje odgojno-obrazovne potpore predviđeno je tijekom školske godine, a najmanje šest mjeseci. Učenik se može naći u situaciji u kojoj mu je izrečena pedagoška mjera zajedno s odgojno-obrazovnom potporom krajem nastavne godine (primjerice u svibnju), te tih šest mjeseci \"prelazi\" u iduću školsku godinu, u kojoj se pedagoška mjera briše, a učenik nema nikakav oblik potpore tijekom ljetnih praznika (u trajanju od 2,5 mjeseca). \n\nAd 9.) U članku 12. kao oblici potpore učeniku spominju se individualna i/ili grupna pomoć u učenju te uključivanje u dodatnu/dopunsku nastavu. Potonji oblik podrške već postoji i nije ga potrebno dodatno isticati, dok nije jasno kako se individualna pomoć u učenju uklapa u punu satnicu učitelja/nastavnika. \n\nAd 10.) Nigdje nije jasno navedeno što se događa ako učenik tijekom provođenja odgojno-obrazovne potpore i stručnog tretmana nije promijenio ponašanje, ako roditelji nisu surađivali. U cijelom se pravilniku spominju samo obaveze školskog osoblja (učitelja/nastavnika i stručni suradnika), dok nije jasno definirano koju ulogu imaju stručne službe i ustanove u lokalnoj zajednici, odnosno imaju li obavezu primiti učenika rizičnog ponašanja na tretman/terapiju. \n\nAd 11.) Kao dodatni oblik potpore navodi se i savjetovanje roditelja učenika. Ponovno se postavlja pitanje kompetencija zaposlenika škole za isto, te je li uopće škola dužna vršiti bilo kakav oblik savjetovanja roditelja o odgoju djece koja pokazuju rizično ponašanje.\n\nAd 12.) Predlažem da se u dodatni oblik potpore uključi neki oblik restitucije kod oblika ponašanja koji su doveli do oštećivanja imovine.\n\nAd 13.) Osnaživanje i unaprjeđivanje kompetencija učitelja/nastavnika za rad s učenicima u riziku nije direktni oblik potpore učeniku i postavlja se pitanje tko provodi isto. Opet se ponavlja argument da školsko osoblje koje je prošlo edukacije i radionice ne može jednako kvalitetno obavljati posao stručnjaka koji je završio fakultet usmjeren isključivo na tu problematiku."]
[63,"Marija Anić","PRAVILNIK","Iz ovog nacrta Pravilnika vidljivo je da su ga pisale osobe koje nikad nisu bile razrednici. Unatoč, neznatnom iskustvu rada u školi, iskusila sam obujam posla koje razrednici imaju, a koji itekako prelazi predviđenu satnicu za obavljanje tog posla. Mjere iz ovog Pravilnika samo dodatno opterećuju ionako premalu satnicu, a količina odgovornosti razrednika se višestruko povećava te se nameće nova administracija i papirologija koja naravno nije u skladu s predstojećom reformom Škola za život koja propagira administrativno rasterećenje učitelja/nastavnika. \nAli na stranu i ta administracija. Najveći je problem što razrednici nisu školovani psiholozi niti defektolozi niti socijalni pedagozi ili drugi stručni suradnici da bi mogli preporučati i određivati mjere i aktivnosti za učenike s problemima u ponašanju. Ja se osobno ne smatram ni blizu dovoljno educiranom provoditi mjere koje su predložene u Pravilniku, a koliko vidim isto misli i velik broj mojih kolegica i kolega. Učenike koji imaju probleme u ponašanju trebaju preuzeti za to školovane osobe i posebne institucije. Učitelj/nastavnik treba imati mogućnost takve učenike udaljiti s nastave (suspendirati ga) bez suglasnosti roditelja. Gdje je ta autonomija učitelja/nastavnika nestala? Kada se roditeljima nametne obaveza i odgovornost za ponašanje svojega djeteta i kada ga se zakonom i zakonskim mjerama nekako obveže onda ćemo rješavati probleme u ponašanju učenika. \nŠkola kao odgojno obrazovna institucija može odgajati uz prisutstvo roditeljskog odgoja, ali ne može nikako preodgajati tuđu djecu.Škola je odgojna, a ne preodgojna ustanova! \nAko ovaj Pravilnik bude izglasan, unatoč ovako brojnim i kvalitetnim komentarima, sigurna sam da će polučiti kontraefekt tj. pedagoške mjere će se izricati manje nego ikad. Na taj će se način učenici s problemima u ponašanju provući \"nekažnjeno\", a ostali učenici će opet ostati zakinuti za puno učiteljske pažnje i vremena koje im nećemo biti u mogućnosti pružiti jer ćemo biti primorani rješavati probleme za koje nismo educirani niti su u opisu našeg zvanja/struke.\nI na kraju bih dodala da je cijeli nacrt Pravilnika pisan veoma birokratski odnosno ostavlja prostor da ga različite strane tumače kako žele. Previše je termina poput \"neprihvatljivo\", \"prihvatljivo\", \"dovoljno\", \"nedovoljno\" itd. Tko pobliže određuje značenje tih riječi?? Potrebna je KONKRETIZACIJA.\nHvala!"]
[64,"Dejana Bedeković","PRAVILNIK","Slažem se s kolegama da bi prvo trebalo promijeniti Pravilnik o pedagoškim mjerama jer se sve svodi na pisanje mjera bez nekih većih posljedica za učenikovo neprimjereno ponašanje. Opomenu bi trebala pratiti još neka \"mjera\" kao rezultat neprihvaljivog ponašanja (npr. rad za opće dobro, pomaganje u školi... i slično, kako bi se učenika potaknulo na promjenu ponašanja). Ukor bi trebala pratiti suspenzija (kraća ili dulja)."]
[65,"Tea Lovrić","PRAVILNIK","\"U praksi neprovedivo, nejasno… Jedno je, pak, jasno – ovime su nasilni i problematični učenici još zaštićeniji, tek im se sad, u raljama nejasne birokracije, neće moći stati na kraj, jer je ovo što ovaj pravilnik predviđa jednostavno NEIZVEDIVO. Otvara beskonačne mogućnosti inspekcijama da ponište bilo kakve pedagoške mjere jer ih je nemoguće sprovesti. Tko će nastradati? U prvom redu dobra djeca koju će biti još teže zaštititi, razrednici u drugom redu jer će oni biti krivci za sve, a potom stručna služba te ravnatelji. A tko neće moći snositi posljedice – nasilnici. Još jedan dokaz što se događa kada kancelarijski moljci koji nemaju doticaja sa stvarnošću pišu pravilnike, pravila i zakone!”\nU potpunosti se slažem s navedenim komentarom."]
[66,"Tanja Turak Mandić","PRAVILNIK","Pravilnik u cjelini je u praksi neprovediv i nejasan i slažem se s mnogim kolegama koji su ostavili svoje komentare te ponavljam i ističem najveće probleme.\nNasilni i problematični učenici će biti  još više zaštićeni jer je ovo što ovaj pravilnik predviđa jednostavno neizvedivo. \nPravilnik otvara beskonačne mogućnosti inspekcijama da obore bilo kakve pedagoške mjere jer ih je nemoguće provesti. \nDobru djecu će biti još teže zaštititi, razrednici će biti krivci za sve, kao i stručna služba te ravnatelji. \nRazrednicima će se povećati ionako ogromna količina birokracije i obaveza, a sve  u istoj satnici i plaći. Razrednici će izbjegavat uopće pokretanje bilo kakve mjere jer ionako neće vidjeti svrhu u tome, a problematični učenici će i dalje sjediti u razredu i narušavati kvalitetu nastave."]
[67,"Marko Vrebac","PRAVILNIK","Ad 1.) Nejasno je definirano tko procjenjuje jesi li učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju ili imaju problema u ponašanju. Ponašanja definirana u čl. 3. i 4. nejasno su opisana riječima \"nemarno\", \"nedovoljno\" i \"neprihvatljivo\". Ponašanja učenika u školi zbog kojih je potrebno učeniku izreći pedagošku mjeru uglavnom su prilično transparentno definirana kućnim redom pojedinih škola.\n\n\nAd 2.) U čl. 3. kao jedno od rizičnih ponašanja navodi se nemaran odnos prema školskim obvezama. Nije jasno na koje se obveze ovdje misli, no ako je riječ ISKLJUČIVO o primjerice pisanju domaćih zadaća, redovitom donošenju pribora na sat i sličnom, takvo bi se neizvršavanje obaveza trebalo reflektirati na zaključnu ocjenu, a ne dovoditi u vezu s problemom u ponašanju.\n\n\nAd 3.) U čl. 4. navodi se učenikovo ponašanje u obitelji i/ili širem okruženju. Ovaj je navod u kontradikciji za čl. 6 koji se referira na Konvenciju o pravima djeteta. Škola je institucija čiji primarni posao nije intervenirati u dinamiku obiteljskog okruženja, a u krajnjoj liniji, učenici imaju pravo na privatnost što se njihovog privatnog života tiče.\n\n\nAd 4.) U istom se članku spominju \"zakonom propisane norme ponašanja\". Nekome tko je učitelj i stručni suradnik, a ne pravnik ili socijalni pedagog, ova konstrukcija nije jasna. Jesu li norme ponašanja propisane zakonom? Je li zadaća škole da procjenjuje zakonitost ponašanja učenika? Dakako, ako se ovdje mislilo na nezakonito ponašanje (poput krađe), onda se očekuje da intervenira policija, te opet nije na školi da pruža stručni tretman ako je učenik uključen u učinkovitije mjere tretmana izvan školske ustanove. Naravno da će učeniku u tom slučaju biti izrečena adekvatna pedagoška mjera.\n\n\nAd 5.) U cijelom se Pravilniku spominje stručni suradnik škole s odgovarajućom stručnom edukacijom u području rada s učenicima s problemima u ponašanju. Pretpostavlja se da se, u slučaju da škola nema socijalnog pedagoga, ovo odnosi na pedagoga, psihologa i ostale stručne suradnike koji su prošli neki vid edukacije koji je u pripremi. Stručnjaci koji rade s djecom s teškoćama u ponašanju školuju se na petogodišnjem studiju, odrađuju praksu, nakon završetka fakulteta i mentorirani pripravnički staž i iluzorno je očekivati da će stručnjaci potpuno drugih struka koji su prošli edukaciju moći jednako kvalitetno procijeniti rizike i teškoće učenika\n\n\nAd 6.) Odgojno-obrazovna potpora i stručni tretman provode se obavezno uz izrečene pedagoške mjere. Postoji opravdan strah od dodatne birokracije kojom će biti zatrpani učitelji/nastavnici i stručni suradnici, te da se zbog toga pedagoške mjere naprosto neće izricati. Slično se dogodilo i sa sada ukinutom mjerom Produženog stručnog postupka.\n\n\nAd 7.) Čl.8 st 3 i čl 9 st 6 su u međusobnoj kontradikciji u smislu da se u prvome navodi da se roditelja informira o odluci o odgojno-obrazovnoj potpori, dok se u potonjem navodi mogućnost neprihvaćanja provedbe stručnog tretmana. Nejasno je znači li to da je za odgojno-obrazovnu potporu nije potrebno odobrenje roditelja/skrbnika, dok za stručni tretman jest te što se događa ako roditelj odbija sudjelovati (osim prijave Centru za socijalnu skrb).\n\n\nAd 8.) Trajanje odgojno-obrazovne potpore predviđeno je tijekom školske godine, a najmanje šest mjeseci. Učenik se može naći u situaciji u kojoj mu je izrečena pedagoška mjera zajedno s odgojno-obrazovnom potporom krajem nastavne godine (primjerice u svibnju), te tih šest mjeseci \"prelazi\" u iduću školsku godinu, u kojoj se pedagoška mjera briše, a učenik nema nikakav oblik potpore tijekom ljetnih praznika (u trajanju od 2,5 mjeseca).\n\n\nAd 9.) U članku 12. kao oblici potpore učeniku spominju se individualna i/ili grupna pomoć u učenju te uključivanje u dodatnu/dopunsku nastavu. Potonji oblik podrške već postoji i nije ga potrebno dodatno isticati, dok nije jasno kako se individualna pomoć u učenju uklapa u punu satnicu učitelja/nastavnika.\n\n\nAd 10.) Nigdje nije jasno navedeno što se događa ako učenik tijekom provođenja odgojno-obrazovne potpore i stručnog tretmana nije promijenio ponašanje, ako roditelji nisu surađivali. U cijelom se pravilniku spominju samo obaveze školskog osoblja (učitelja/nastavnika i stručni suradnika), dok nije jasno definirano koju ulogu imaju stručne službe i ustanove u lokalnoj zajednici, odnosno imaju li obavezu primiti učenika rizičnog ponašanja na tretman/terapiju.\n\n\nAd 11.) Kao dodatni oblik potpore navodi se i savjetovanje roditelja učenika. Ponovno se postavlja pitanje kompetencija zaposlenika škole za isto, te je li uopće škola dužna vršiti bilo kakav oblik savjetovanja roditelja o odgoju djece koja pokazuju rizično ponašanje.\n\n\nAd 12.) Predlažem da se u dodatni oblik potpore uključi neki oblik restitucije kod oblika ponašanja koji su doveli do oštećivanja imovine.\n\n\nAd 13.) Osnaživanje i unaprjeđivanje kompetencija učitelja/nastavnika za rad s učenicima u riziku nije direktni oblik potpore učeniku i postavlja se pitanje tko provodi isto. Opet se ponavlja argument da školsko osoblje koje je prošlo edukacije i radionice ne može jednako kvalitetno obavljati posao stručnjaka koji je završio fakultet usmjeren isključivo na tu problematiku."]
[68,"SNJEŽANA ŠALAMON","PRAVILNIK","U potpunosti podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika. Važnost socijalnih radnika u rad s učenicima u riziku je davno prepoznata. Sada je vrijeme da se i praktično primjene znanja o ulozi i značaju socijalnog radnika u školskom okruženju."]
[69,"Tatjana Bednjanec","PRAVILNIK","Poštovani,\nPravilnik u ovome obliku od svojeg naziva preko svojeg sadržaja sve mogućih posljedica ni najmanje ne odgovara potrebama sustava na koji se odnosi.\n Naziv u kojem se uvodi sintagma \"stručni tretman\" potom izrazi \"rizik za razvoj problema\" i još na kraju \"učenik s problemima u ponašanju\" je najjednostavnije rečeno smiješan jer čovjek izgubi volju da ga pročita odmah nakon \"stručni tretman\". \n Razrednik sam tijekom 17 godina staža i tvrdim da nisam stručna provoditi bilo kakve tretmane i sastavljati bilo kakve programe u tom smislu. Smatram da je suština ovog prijedloga dodatno opterećivanje razrednika ili stručnog suradnika i to piskaranjem i stvaranjem dodatne administracije i dokumenata koji u suštini neće pomoći nikome od učenika. Jedino što će se postići ovakvim pristupom je zazor pri potrebi izricanja pedagoške mjere pa će se neprihvatljivi oblici ponašanja još rjeđe sankcionirati. Pedagoške mjere same po sebi su smiješan institut - nitko od učenika ih ne shvaća ozbiljno. Stvarati dodatan posao onima koji se trebaju primarno baviti neposrednim odgojno-obrazovnim radom je potpuni promašaj.\n\nTatjana Bednjanec, profesor povijesti i geografije"]
[70,"Tena Lončarević","PRAVILNIK","Pravilnik je u praksi potpuno neprovediv i štetan, kako za problematične učenike koji fiktivno dobivaju pomoć (a zapravo se otvara cijeli niz mogućnosti manipulacije i izbjegavanja kazne za eventualna nedjela), tako i za razrednike kojima se opet gomila silna papirologija te za pristojnu djecu koja ponovno imaju mogućnost gledati kako se nedisciplina nagrađuje, a rad i uzorno ponašanje stavlja u drugi plan."]
[71,"Tamara Mikša","PRAVILNIK","Slažem se s onim što su kolege napisale prije mene. \nRazrednicima se u cijelom tekstu nameću poslovi koje bi trebala obavljati stručna služba jer razrednik kao stručnjak u svojem predmetu nije prvenstveno ni psiholog, ni pedagog, ni defektolog. Ako ću već raditi više i za to neću biti plaćena, onda želim raditi s nadarenom djecom koja će postizati rezultate na natjecanjima. Ne može u ta dva sata tjedno razredništva, uz svu papirologiju, biti ubačen i rad s problematičnim učenikom i njegovim roditeljima jer ja za to nisam niti obrazovana niti je to u opisu mog radnog mjesta.\nU praksi je Pravilnik neprovediv i nejasan. Članci su neprecizno definirani, nedorečeni, podložni različitim interpretacijama čime ih je lako zlorabiti, podrazumijevaju dodatnu birokratizaciju, a obećava nam se smanjenje papirologije u Školi za život. Ovime su nasilni i problematični učenici još zaštićeniji, tek im se sad neće moći stati na kraj. Otvaraju se beskonačne mogućnosti inspekcijama da ponište bilo kakve pedagoške mjere jer ih je nemoguće provesti. Dobru djecu će biti još teže zaštititi, razrednici će biti krivci za sve."]
[72,"Vanja Novosel","PRAVILNIK","Ovaj pravilnik povećava administraciju i otežava sankcioniranje problematičnog ponašanja u školi. Ne predviđa kažnjavanje problematičnog učenika ni zaštitu nastavnika i ostalih učenika. Pravilnik je potrebno u potpunosti odbaciti i osmisliti novi prvailnik o pedagoškim mjerama u suradnji s djelatnicima škola."]
[73,"\"Na drugi način\"","PRAVILNIK","Podržavamo prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika i foruma za slobodu odgoja te ističemo slijedeće:\nPredloženim Pravilnikom nastoji se u najranijoj fazi procijeniti rizike kako bi se integriranim pristupom osigurale intervencije i prevenirali daljnji problemi u ponašanju djece i mladih. \nUpravo je socijalni rad u školi jedna  od komponenata stručnog rada čiji je primarni cilj prevencija poteškoća u ponašanju djece i mladih. Osnovna djelatnost školskog socijalnog radnika jest rad s učenicima i njihovim obiteljima,  rad s učiteljima na prepoznavanju i rješavanju problema povezanih s pojedinim učenicima ili drugih problema nastavnika proizašlih iz odgojno-obrazovnog rada te  rad s ostalim školskim osobljem.\nUloga socijalnog radnika u školi je prepoznavanje rizika, procjena potreba i kapaciteta, ne samo djeteta, već i obitelji i šire zajednice, te povezivanje i suradnja sa svim dionicima koji na razini lokalne zajednice djeluju na prevenciji neprihvatljivog ponašanja djece i mladih. \nŠkolski socijalni radnik je poveznica između škole, učenika - roditelja i lokalne zajednice i tek zdravo funkcioniranje te trijade daje zdrav školski sistem.\nIskustva većine zemalja Europske Unije pokazuje potrebu za uvođenjem struke socijalnog rada u sustav  obrazovanja  (od 28 zemalja članica Europske Unije u njih 25 u školama rade i ravnopravno kao članovi stručnih tima sudjeluju socijalni radnici). Zapravo se može reći da se mjesto socijalnog radnika u školstvu zapadnih zemalja jednostavno podrazumijeva baš kao što se podrazumIjeva mjesto nastavnika.\nSocijalni rad u školi je karika koja nedostaje u složenom lancu prevencije poremećaja u ponašanju učenika. Inoviranje obaveze da socijalni radnici čine dio stručnog tima u školama bi dalo znatan doprinos unapređenju odgojne funkcije škole.\nDosadašnja suradnja škola sa institucijama sustava socijalne skrbi odnosi se na rješavanje pojedinačnih slučajeva i to najčešće onih gdje su se problemi u ponašanju i razvoju učenika već toliko manifestirali da je potrebna hitna intervencija socijalne skrbi a  nije realno očekivati da Centri za socijalnu skrb mogu realizirati zadatke socijalnog rada u školi.\n\nS obzirom na navedeno predlažem da se ponovno razmotri pitanje školskog socijalnog radnika kao člana tima, s obzirom na predviđene aktivnosti propisane ovim Pravilnikom.\n \nUloga socijalnog radnika u prevenciji poremećaja u ponašanju učenika ogleda se u pravovremenom uočavanju i zaštiti učenika od različitih socijalnih rizika iz njihovog obiteljskog i šireg okruženja, aktivnom uključivanju roditelja i povezivanju svih relevantnih institucija u ostvarivanju dobrobiti za dijete i obitelj.\nPri tome socijalni radnik mora poznavati ukupnu školsku situaciju, strukturu učenika cijele škole, pojedinog razreda pa sve do učenika pojedinca. Rad socijalnog radnika s pojedinim učenikom znači upoznavanje najvažnijih informacija nužnih za što potpuniju dijagnozu stanja u kojem se učenik nalazi. Neke od tih informacija odnose se na poznavanje dužine boravka učenika u školi, specifičnog ponašanja koje učenik iskazuje i zbog kojeg je identificiran, usporedbe ranijeg i sadašnjeg ponašanja, podataka o obitelji itd. U radu s učenikom socijalni radnik upućen je na suradnju s nastavnikom, razredom, roditeljima i ostalima koji mogu pružiti relevantne informacije o učeniku. \nSocijalni radnici u svoju djelatnost uključuju učenike različitog socijalnog statusa, različitog ponašanja odnosno psihosocijalnog stanja. Tako se socijalni radnici mogu posebno baviti specifičnim ponašanjem kod učenika kao što su destrukcija, povlačenje, odbijanje i izostajanje škole, neobični talenti, depresija, nasilno ponašanje i sl. Nadalje, socijalni radnici mogu raditi s učenicima s posebnim potrebama, učenicima pripadnicima etničkih i nacionalnih manjina, imigrantima, zlostavljanim i odgojno zapuštenim učenicima… kao i njihovim roditeljima. U svojem radu socijalni radnici su usmjereni na konstruktivno rješavanje postojećih problema i sukoba među učenicima, stjecanju socijalnih vještina kao i na unaprjeđenju njihovih osobnosti \nkoristeći se individualnim ili grupnim radom ovisno o preferencijama učenika ili ocjeni socijalnog radnika o primjerenosti rada s učenikom i njegovim roditeljima."]
[74,"Đurđica Bender","PRAVILNIK","Poštovani,\n\nne komentiram članak po članak jer mi se cijeli Pravilnik čini besmislen i neprihvatljiv. Odgojno-obrazovna potpora je nešto što se pruža svim učenicima u školi. Sve što je navedeno pod potporom provodi svaki razrednik (barem većina)  te su naravno članovi Razrednog vijeća upućeni  na redovitim sastancima i odgojno-obrazovnim analizama. Znači li to da više ne trebamo provoditi individualne i grupne razgovore u razredima dok nije neko dijete prepoznato kao \"rizično\"? Znači li to da više nećemo raditi razne radionice i programe prevencije neprihvatljivih ponašanja ako nismo \"papirnato\" donijeli odluku o tome? Pa znate li uopće što učitelji svakodnevno rade u svojim razredima?\nIz ovog pravilnika mi nije niti jasno što je s pedagoškim mjerama? Što je s obvezama roditelja? Puno nedorečenosti, generalizacija, besmislica.... Nadam se da je ovaj Nacrt samo \"zagrijavanje\" za pisanje pravog,kvalitetnog i konkretnog  pravilnika jer ovaj ne koristi ni učenicima ni učiteljima."]
[75,"Milka Magic","PRAVILNIK","Poštovani, \npotrebno je svakako dodati kako utječe na \"ocjenu\" vladanja učenika provedena bilo koja navedena mjera/potpora u pravilniku.\nMolimo konkretizirati ovo u nastavku izrečeno, kako se misli to provoditi kad nema svaka škola takva odjeljenja?\n\"Intenzivni stručni tretman provodi se s učenicima uključenima u posebne odjele sukladno čl. 5. st. 5. i čl. 6. st. 6. Pravilnika o osnovnoškolskom i srednjoškolskom odgoju i obrazovanju učenika s teškoćama u razvoju (NN, br. 24/2015.), kada su učeniku, s obzirom na vrstu teškoća i specifičnosti funkcioniranja koje ugrožavaju njegovu osobnu sigurnost i/ili sigurnost drugih učenika, potrebni posebni uvjeti odgoja i obrazovanja, uz suglasnost ministarstva nadležnog za obrazovanje.\"\nDa bi pravilnik imao smisla u stvarnosti,potrebno je na svakoj školi u Hrvatskoj zaposliti najmanje jednog stručnjaka ( psihologa ). Kako možemo donositi neke prijedloge rješenja problema u školi (pravilnike), a nemamo stručnjaka za to? Nema tko to provoditi, nažalost.\nPotrebno je pojasniti/konkretizirati, što točno znači pojam \"nedovoljno\" poštivanje odraslih i vršnjaka.(čl.3,stavak2.)\nPojasniti,kojim zakonom propisane norme i ponašanja? Na koji zakon se to odnosi?\nPrijedlog-potrebno je zaposliti dovoljno stručnjaka u škole kako bi se provodili preventivni programi ,kako ne bi uopće došlo do ovakvih problema u ponašanju i postupanja prema ovom pravilniku..Održavati radionice,razgovore individualne i grupne, prije i poslije nastave, uključiti i roditelje/odgajatelje...sve to, ako zaista želimo pomoći učenicima,učiteljima,roditeljima... i učiniti školu u Hrvatskoj \"Školom za život\".\nZahvaljujem,\nsrdačno."]
[76,"NIKOLINA BARBALIĆ","PRAVILNIK","Poštovani,\nnačin na koji ste sastavili ovaj nacrt pravilnika, u samo tri dana nakon prosvjeda 15. prosinca, već dovoljno govori o ozbiljnosti Vaše namjere da se uhvatite u koštac s rastućim nasiljem u hrvatskim školama, a posljedično i o Vašem odnosu prema učiteljima i nastavnicima. Na prosvjedu su iznijeti vrlo konkretni, nedvosmisleni zahtjevi, a jedan od najvažnijih je pokretanje izmjena i dopuna već postojećeg Pravilnika o pedagoškim mjerama. Ovim pravilnikom dobivamo hrpu vrlo općenitih fraza i semantički pretjerano labavih definicija koje svatko može tumačiti kako mu odgovara u zadanom trenutku. Ako je ovdje išta nedvosmisleno, to je prvenstveno činjenica da se razrednike još više opterećuje, i to ne malo, već osjetno. Pitam Vas, dokle?  Gdje je (dosad neviđeno) administrativno rasterećenje nastavnika koje je svaka ptica na grani pjevala u srpnju, kolovozu i rujnu? Drugo, jasno je da je Pravilnik neprovediv zbog zabrane zapošljavanja stručnih suradnika, koja je još uvijek na snazi - i ne samo radi toga, već i radi mnogih drugih razloga. Neprihvatljiva su ponašanja neprecizno definirana, što je znatno bolje učinjeno u Pravilniku o pedagoškim mjerama. Taj pravilnik bi trebalo dopuniti suspenzijom učenika, koji bi imao obvezu nadoknaditi propušteno gradivo, a za blaže prijestupe bi trebalo uvesti restituciju. Kod uništavanja školske imovine, štetu bi trebali nadoknaditi roditelji."]
[77,"Marko Zeman","PRAVILNIK","Smatram kako se ovim pravilnikom previše odgovornosti svaljuje ponovno na razrednike. Kao i to da oni odrade poslove stručnih suradnika, za što nisu kompetentni.  Većina škola nema zaposlenog socijalnog pedagoga ili psihologa. Sve je napisano vrlo nedorečeno i dvosmisleno, otvara mogućnost interpretiranja na više načina te mi poprilično djeluje ne kao rješavanje nasilničkog ponašanja već zataškavanje i povlačenje pod tepih, kako je netko već u jednom komentaru napisao."]
[78,"Marko Zeman","PRAVILNIK","Naziv pravilnika zaista je predug i kompliciran, a sam pravilnik nije napisan u najboljem interesu učenika i učitelja. Smatram da se ovim pravilnikom dodatno opterećuje (i ovako dovoljno opterećenog) razrednika i da sav posao pada upravo na njega."]
[79,"Marko Zeman","PRAVILNIK","Poštovani,  Pravilnik u ovom obliku nikako ne bi smio stupiti na snagu. Ovako nedorečen i sastavljen na brzinu, ne bi pomogao učenicima i dodatno bi otežao posao razrednicima koji su ionako opterećeni različitom administracijom te nisu u mogućnosti pisati programe za učenike u riziku niti su osposobljeni za takvu vrstu posla. Uloga roditelja nije dovoljno naglašena, nema odgovarajućih posljedica za nedostatak suradnje sa školom."]
[80,"Marko Zeman","PRAVILNIK","Poštovani,\novim pravilnikom se neće ništa postići. Samo još jedno nametanje admistracije i besmisleno piskaranje. Ovime će se ubiti volja da se nešto poduzme, te će se ignorirati problemi zbog nametnutog, nepotrebnog, dodatnog posla. U školama se već provode mjere za suzbijanje nasilja s puno manje papirologije. Razgovori s problematičnim učenicima i učenicima koji imaju privatnih problema. Razgovore koje obavjaju razrednici i stučni suradnici (u školama koje ih imaju)."]
[81,"Marko Zeman","PRAVILNIK","Pravilnik u cjelini je u praksi neprovediv i nejasan. \n\nOno što JEST jasno: \n\n1. Ovime su nasilni i problematični učenici još više zaštićeni, tek im se sad, u raljama nejasne birokracije, neće moći stati na kraj, jer je ovo što ovaj pravilnik predviđa jednostavno neizvedivo. \n\n2 Pravilnik otvara beskonačne mogućnosti inspekcijama da obore bilo kakve pedagoške mjere jer ih je nemoguće provesti. \n\n3. Tko će nastradati? U prvom redu dobra djeca koju će biti još teže zaštititi, razrednici u drugom redu jer će oni biti krivci za sve, a potom stručna služba te ravnatelji. Tko neće moći snositi posljedice? Nasilnici. \n\nJoš jedan dokaz što se događa kada kancelarijski moljci koji nemaju doticaja sa stvarnošću pišu pravilnike, pravila i zakone"]
[82,"Marko Zeman","PRAVILNIK","Poštovani,\nsasvim je svejedno je li ovaj Pravilnik dobro zamišljen ili ne. On je potpuno neprovediv i kao takav ne smije biti usvojen. Donošenje pravilnika koji nema ni približno osigurane uvjete za njegovu provedbu smatram u najmanju ruku neozbiljnim. Referirat ću se samo na nekoliko elemenata."]
[83,"Marko Zeman","PRAVILNIK","I dalje ostaje nejasno- kako će cijeli Pravilnik SPRIJEČITI nasilno ponašanje u razredu, odnosno zaštiti ostalu djecu? Čini se da je zaboravljeno da i djeca bez problema u ponašanju imaju pravo na miran rad, na nastavnike koji će im se posvetiti, na stručnu službu i adekvatno okružje. Što točno je u odnosu na prijašnje Pravilnike riješeno po pitanju instantnog uklanjanja nasilničkog ponašanja? Nema niti jednog prijedloga o suspendiranju učenika. Nema govora o udaljavanju s nastave i konkretnog kažnjavanja neprimjerenog ponašanja. Nisu izmjenjene disciplinske mjere. One i dalje ostaju nedovoljne. Također, nedovoljno su uključeni roditelji. Roditelji trebaju imati daleko veću odgovornost i obvezu u rješavanju ovih problema, a potrebno je smisliti i odgovarajuće mehanizme kako ih pridobiti na suradnju, odnosno sankcionirati odbijanje suradnje. I dalje dobra djecai nastavnici  nisu zaštićeni od nasilničkog ponašanja."]
[84,"Marko Zeman","PRAVILNIK","Ad 1.) Nejasno je definirano tko procjenjuje jesi li učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju ili imaju problema u ponašanju. Ponašanja definirana u čl. 3. i 4. nejasno su opisana riječima \"nemarno\", \"nedovoljno\" i \"neprihvatljivo\". Ponašanja učenika u školi zbog kojih je potrebno učeniku izreći pedagošku mjeru uglavnom su prilično transparentno definirana kućnim redom pojedinih škola.\n\nAd 2.) U čl. 3. kao jedno od rizičnih ponašanja navodi se nemaran odnos prema školskim obvezama. Nije jasno na koje se obveze ovdje misli, no ako je riječ ISKLJUČIVO o primjerice pisanju domaćih zadaća, redovitom donošenju pribora na sat i sličnom, takvo bi se neizvršavanje obaveza trebalo reflektirati na zaključnu ocjenu, a ne dovoditi u vezu s problemom u ponašanju.\n\nAd 3.) U čl. 4. navodi se učenikovo ponašanje u obitelji i/ili širem okruženju. Ovaj je navod u kontradikciji za čl. 6 koji se referira na Konvenciju o pravima djeteta. Škola je institucija čiji primarni posao nije intervenirati u dinamiku obiteljskog okruženja, a u krajnjoj liniji, učenici imaju pravo na privatnost što se njihovog privatnog života tiče. \n\nAd 4.) U istom se članku spominju \"zakonom propisane norme ponašanja\". Nekome tko je učitelj i stručni suradnik, a ne pravnik ili socijalni pedagog, ova konstrukcija nije jasna. Jesu li norme ponašanja propisane zakonom? Je li zadaća škole da procjenjuje zakonitost ponašanja učenika? Dakako, ako se ovdje mislilo na nezakonito ponašanje (poput krađe), onda se očekuje da intervenira policija, te opet nije na školi da pruža stručni tretman ako je učenik uključen u učinkovitije mjere tretmana izvan školske ustanove. Naravno da će učeniku u tom slučaju biti izrečena adekvatna pedagoška mjera.\n\nAd 5.) U cijelom se Pravilniku spominje stručni suradnik škole s odgovarajućom stručnom edukacijom u području rada s učenicima s problemima u ponašanju. Pretpostavlja se da se, u slučaju da škola nema socijalnog pedagoga, ovo odnosi na pedagoga, psihologa i ostale stručne suradnike koji su prošli neki vid edukacije koji je u pripremi. Stručnjaci koji rade s djecom s teškoćama u ponašanju školuju se na petogodišnjem studiju, odrađuju praksu, nakon završetka fakulteta i mentorirani pripravnički staž i iluzorno je očekivati da će stručnjaci potpuno drugih struka koji su prošli edukaciju moći jednako kvalitetno procijeniti rizike i teškoće učenika\n\nAd 6.) Odgojno-obrazovna potpora i stručni tretman provode se obavezno uz izrečene pedagoške mjere. Postoji opravdan strah od dodatne birokracije kojom će biti zatrpani učitelji/nastavnici i stručni suradnici, te da se zbog toga pedagoške mjere naprosto neće izricati. Slično se dogodilo i sa sada ukinutom mjerom Produženog stručnog postupka. \n\nAd 7.) Čl.8 st 3 i čl 9 st 6 su u međusobnoj kontradikciji u smislu da se u prvome navodi da se roditelja informira o odluci o odgojno-obrazovnoj potpori, dok se u potonjem navodi mogućnost neprihvaćanja provedbe stručnog tretmana. Nejasno je znači li to da je za odgojno-obrazovnu potporu nije potrebno odobrenje roditelja/skrbnika, dok za stručni tretman jest te što se događa ako roditelj odbija sudjelovati (osim prijave Centru za socijalnu skrb).\n\nAd 8.) Trajanje odgojno-obrazovne potpore predviđeno je tijekom školske godine, a najmanje šest mjeseci. Učenik se može naći u situaciji u kojoj mu je izrečena pedagoška mjera zajedno s odgojno-obrazovnom potporom krajem nastavne godine (primjerice u svibnju), te tih šest mjeseci \"prelazi\" u iduću školsku godinu, u kojoj se pedagoška mjera briše, a učenik nema nikakav oblik potpore tijekom ljetnih praznika (u trajanju od 2,5 mjeseca). \n\nAd 9.) U članku 12. kao oblici potpore učeniku spominju se individualna i/ili grupna pomoć u učenju te uključivanje u dodatnu/dopunsku nastavu. Potonji oblik podrške već postoji i nije ga potrebno dodatno isticati, dok nije jasno kako se individualna pomoć u učenju uklapa u punu satnicu učitelja/nastavnika. \n\nAd 10.) Nigdje nije jasno navedeno što se događa ako učenik tijekom provođenja odgojno-obrazovne potpore i stručnog tretmana nije promijenio ponašanje, ako roditelji nisu surađivali. U cijelom se pravilniku spominju samo obaveze školskog osoblja (učitelja/nastavnika i stručni suradnika), dok nije jasno definirano koju ulogu imaju stručne službe i ustanove u lokalnoj zajednici, odnosno imaju li obavezu primiti učenika rizičnog ponašanja na tretman/terapiju. \n\nAd 11.) Kao dodatni oblik potpore navodi se i savjetovanje roditelja učenika. Ponovno se postavlja pitanje kompetencija zaposlenika škole za isto, te je li uopće škola dužna vršiti bilo kakav oblik savjetovanja roditelja o odgoju djece koja pokazuju rizično ponašanje.\n\nAd 12.) Predlažem da se u dodatni oblik potpore uključi neki oblik restitucije kod oblika ponašanja koji su doveli do oštećivanja imovine.\n\nAd 13.) Osnaživanje i unaprjeđivanje kompetencija učitelja/nastavnika za rad s učenicima u riziku nije direktni oblik potpore učeniku i postavlja se pitanje tko provodi isto. Opet se ponavlja argument da školsko osoblje koje je prošlo edukacije i radionice ne može jednako kvalitetno obavljati posao stručnjaka koji je završio fakultet usmjeren isključivo na tu problematiku."]
[85,"Suzana Piacun","PRAVILNIK","a) Glavni teret prebacuje se na razrednike koji valjda nemaju dovoljno posla u ta mizerna 2 sata neposredno-odgojno obrazovnog rada tjedno. Oni bi trebali pisati program za rad s učenikom rizičnog ponašanja koji nisu za to školovani.\n\nb) Nigdje nema odgovornosti roditelja, njih se o svemu mora obavijestiti i tražiti pristanak, ako ne pristanu ide prijava CZSS, a tu znamo koliko traje procedura. To je nedovoljno.\n\nc) Ovo je vraćanje na mala vrata produženog stručnog postupka koji nije imao neke spektakularne rezultate. Škola je odgojna institucija, ali ovaj Pravilnik želi je pretvoriti u instituciju za preodgoj  što škola nije.Podržavam i prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika vezano za čl. 22, \n\nhttps://esavjetovanja.gov.hr/ECon/MainScreen?ent\nityId=9888"]
[86,"Maja Vlašić","PRAVILNIK","Pravilnik je nejasan i previše općenit te na taj način podložan različitim tumačenjima. Njime se onemogućava učinkovitost, a povećava administracija koja opet pada na leđa razrednika."]
[87,"Darija Klepec","PRAVILNIK","Nacrt pravilnika  povećava administraciju i ne predlaže stvarna rješenja problema vezanih za ponašanje učenika.  Otvaraju se beskonačne mogućnosti inspekcijama da obore bilo kakve pedagoške mjere jer ih je po pravilniku zapravo nemoguće provesti. Neprihvatljiva ponašanja nejasno su i neprecizno definirana."]
[88,"Sunčana Pomahač Gak","PRAVILNIK","Ad 1.) Nejasno je definirano tko procjenjuje jesi li učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju ili imaju problema u ponašanju. Ponašanja definirana u čl. 3. i 4. nejasno su opisana riječima \"nemarno\", \"nedovoljno\" i \"neprihvatljivo\". Ponašanja učenika u školi zbog kojih je potrebno učeniku izreći pedagošku mjeru uglavnom su prilično transparentno definirana kućnim redom pojedinih škola.\n\nAd 2.) U čl. 3. kao jedno od rizičnih ponašanja navodi se nemaran odnos prema školskim obvezama. Nije jasno na koje se obveze ovdje misli, no ako je riječ ISKLJUČIVO o primjerice pisanju domaćih zadaća, redovitom donošenju pribora na sat i sličnom, takvo bi se neizvršavanje obaveza trebalo reflektirati na zaključnu ocjenu, a ne dovoditi u vezu s problemom u ponašanju.\n\nAd 3.) U čl. 4. navodi se učenikovo ponašanje u obitelji i/ili širem okruženju. Ovaj je navod u kontradikciji za čl. 6 koji se referira na Konvenciju o pravima djeteta. Škola je institucija čiji primarni posao nije intervenirati u dinamiku obiteljskog okruženja, a u krajnjoj liniji, učenici imaju pravo na privatnost što se njihovog privatnog života tiče. \n\nAd 4.) U istom se članku spominju \"zakonom propisane norme ponašanja\". Nekome tko je učitelj i stručni suradnik, a ne pravnik ili socijalni pedagog, ova konstrukcija nije jasna. Jesu li norme ponašanja propisane zakonom? Je li zadaća škole da procjenjuje zakonitost ponašanja učenika? Dakako, ako se ovdje mislilo na nezakonito ponašanje (poput krađe), onda se očekuje da intervenira policija, te opet nije na školi da pruža stručni tretman ako je učenik uključen u učinkovitije mjere tretmana izvan školske ustanove. Naravno da će učeniku u tom slučaju biti izrečena adekvatna pedagoška mjera.\n\nAd 5.) U cijelom se Pravilniku spominje stručni suradnik škole s odgovarajućom stručnom edukacijom u području rada s učenicima s problemima u ponašanju. Pretpostavlja se da se, u slučaju da škola nema socijalnog pedagoga, ovo odnosi na pedagoga, psihologa i ostale stručne suradnike koji su prošli neki vid edukacije koji je u pripremi. Stručnjaci koji rade s djecom s teškoćama u ponašanju školuju se na petogodišnjem studiju, odrađuju praksu, nakon završetka fakulteta i mentorirani pripravnički staž i iluzorno je očekivati da će stručnjaci potpuno drugih struka koji su prošli edukaciju moći jednako kvalitetno procijeniti rizike i teškoće učenika\n\nAd 6.) Odgojno-obrazovna potpora i stručni tretman provode se obavezno uz izrečene pedagoške mjere. Postoji opravdan strah od dodatne birokracije kojom će biti zatrpani učitelji/nastavnici i stručni suradnici, te da se zbog toga pedagoške mjere naprosto neće izricati. Slično se dogodilo i sa sada ukinutom mjerom Produženog stručnog postupka. \n\nAd 7.) Čl.8 st 3 i čl 9 st 6 su u međusobnoj kontradikciji u smislu da se u prvome navodi da se roditelja informira o odluci o odgojno-obrazovnoj potpori, dok se u potonjem navodi mogućnost neprihvaćanja provedbe stručnog tretmana. Nejasno je znači li to da je za odgojno-obrazovnu potporu nije potrebno odobrenje roditelja/skrbnika, dok za stručni tretman jest te što se događa ako roditelj odbija sudjelovati (osim prijave Centru za socijalnu skrb).\n\nAd 8.) Trajanje odgojno-obrazovne potpore predviđeno je tijekom školske godine, a najmanje šest mjeseci. Učenik se može naći u situaciji u kojoj mu je izrečena pedagoška mjera zajedno s odgojno-obrazovnom potporom krajem nastavne godine (primjerice u svibnju), te tih šest mjeseci \"prelazi\" u iduću školsku godinu, u kojoj se pedagoška mjera briše, a učenik nema nikakav oblik potpore tijekom ljetnih praznika (u trajanju od 2,5 mjeseca). \n\nAd 9.) U članku 12. kao oblici potpore učeniku spominju se individualna i/ili grupna pomoć u učenju te uključivanje u dodatnu/dopunsku nastavu. Potonji oblik podrške već postoji i nije ga potrebno dodatno isticati, dok nije jasno kako se individualna pomoć u učenju uklapa u punu satnicu učitelja/nastavnika. \n\nAd 10.) Nigdje nije jasno navedeno što se događa ako učenik tijekom provođenja odgojno-obrazovne potpore i stručnog tretmana nije promijenio ponašanje, ako roditelji nisu surađivali. U cijelom se pravilniku spominju samo obaveze školskog osoblja (učitelja/nastavnika i stručni suradnika), dok nije jasno definirano koju ulogu imaju stručne službe i ustanove u lokalnoj zajednici, odnosno imaju li obavezu primiti učenika rizičnog ponašanja na tretman/terapiju. \n\nAd 11.) Kao dodatni oblik potpore navodi se i savjetovanje roditelja učenika. Ponovno se postavlja pitanje kompetencija zaposlenika škole za isto, te je li uopće škola dužna vršiti bilo kakav oblik savjetovanja roditelja o odgoju djece koja pokazuju rizično ponašanje.\n\nAd 12.) Predlažem da se u dodatni oblik potpore uključi neki oblik restitucije kod oblika ponašanja koji su doveli do oštećivanja imovine.\n\nAd 13.) Osnaživanje i unaprjeđivanje kompetencija učitelja/nastavnika za rad s učenicima u riziku nije direktni oblik potpore učeniku i postavlja se pitanje tko provodi isto. Opet se ponavlja argument da školsko osoblje koje je prošlo edukacije i radionice ne može jednako kvalitetno obavljati posao stručnjaka koji je završio fakultet usmjeren isključivo na tu problematiku."]
[89,"Marta Červar","PRAVILNIK","Poštovani,\nsasvim je svejedno je li ovaj Pravilnik dobro zamišljen ili ne. On je potpuno neprovediv i kao takav ne smije biti usvojen. Donošenje pravilnika koji nema ni približno osigurane uvjete za njegovu provedbu smatram u najmanju ruku neozbiljnim. Referirat ću se samo na nekoliko elemenata.\n1. Stručnih suradnika u našim školama nema ni približno dovoljno za ovakve tretmane. Izjave nekih pojedinaca iz ministarstva koji kažu da takve tretmane mogu raditi i knjižničari ukoliko su „prošli nekakvu edukaciju iz tog područja rada“ smatram skandaloznim i duboko ponižavajućim prema stručnjacima koji su se za ta područja godinama formalno školovali i kontinuirano educirali.\n2. Razrednici su prema ovom Pravilniku u posebno lošem položaju. Vjerujte mi, kao razredniku, lakše mi je podnijeti  maltretiranje od strane učenika ili roditelja, nego ovakve niske udarce iz ministarstva u obliku ovog Pravilnika. Ono što današnji razrednik mora iznijeti na svojim leđima već je dovoljno neizdrživo.  Stoga vas molim da, ako već ne možete ili ne znate pomoći, barem nam nemojte bacati balvane pod noge. \n3. Potpuno nejasni, preopćeniti i zamagljeni pojmovi i fraze.\n„Kontinuirano 6 mjeseci...“(Koliko često? Svaki dan? Jednom tjedno? Jednom mjesečno?). OK, jasan nam je odgovor. Koliko god da planiramo i odradimo, bit će nedovoljno.  Jer ako se ponašanje ne popravi mi „jednostavno nismo dovoljno vremena i truda uložili, trebali smo više, bolje, efikasnije, pametnije, stručnije, razrađenije, dinamičnije, sveobuhvatnije ...nastavi niz“ . \n„...kad se uobičajeni postupci pokažu nedjelotvornima...“ (A koji su to postupci? Po čemu se oni razlikuju od „dodatnih“ , da ne kažem „neuobičajenih“?)\n„..ravnatelj je dužan osigurati stručnog suradnika...“ (A kako? Čijim sredstvima? Kakvom procedurom?)\n\nUmjesto donošenja ovakvog pravilnika predlažem da ne napravite ništa. Jednostavno nas pustite da radimo svoj posao najbolje što znamo i  možemo u uvjetima koji su nam dati. Za pozitivne pomake ćemo očito morati sačekati neka bolja vremena i neke nove ljude.\nHvala na pažnji."]
[90,"Daliborka Todorović","PRAVILNIK","Ad 1.) Nejasno je definirano tko procjenjuje jesi li učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju ili imaju problema u ponašanju. Ponašanja definirana u čl. 3. i 4. nejasno su opisana riječima \"nemarno\", \"nedovoljno\" i \"neprihvatljivo\". Ponašanja učenika u školi zbog kojih je potrebno učeniku izreći pedagošku mjeru uglavnom su prilično transparentno definirana kućnim redom pojedinih škola.\n\nAd 2.) U čl. 3. kao jedno od rizičnih ponašanja navodi se nemaran odnos prema školskim obvezama. Nije jasno na koje se obveze ovdje misli, no ako je riječ ISKLJUČIVO o primjerice pisanju domaćih zadaća, redovitom donošenju pribora na sat i sličnom, takvo bi se neizvršavanje obaveza trebalo reflektirati na zaključnu ocjenu, a ne dovoditi u vezu s problemom u ponašanju.\n\nAd 3.) U čl. 4. navodi se učenikovo ponašanje u obitelji i/ili širem okruženju. Ovaj je navod u kontradikciji za čl. 6 koji se referira na Konvenciju o pravima djeteta. Škola je institucija čiji primarni posao nije intervenirati u dinamiku obiteljskog okruženja, a u krajnjoj liniji, učenici imaju pravo na privatnost što se njihovog privatnog života tiče. \n\nAd 4.) U istom se članku spominju \"zakonom propisane norme ponašanja\". Nekome tko je učitelj i stručni suradnik, a ne pravnik ili socijalni pedagog, ova konstrukcija nije jasna. Jesu li norme ponašanja propisane zakonom? Je li zadaća škole da procjenjuje zakonitost ponašanja učenika? Dakako, ako se ovdje mislilo na nezakonito ponašanje (poput krađe), onda se očekuje da intervenira policija, te opet nije na školi da pruža stručni tretman ako je učenik uključen u učinkovitije mjere tretmana izvan školske ustanove. Naravno da će učeniku u tom slučaju biti izrečena adekvatna pedagoška mjera.\n\nAd 5.) U cijelom se Pravilniku spominje stručni suradnik škole s odgovarajućom stručnom edukacijom u području rada s učenicima s problemima u ponašanju. Pretpostavlja se da se, u slučaju da škola nema socijalnog pedagoga, ovo odnosi na pedagoga, psihologa i ostale stručne suradnike koji su prošli neki vid edukacije koji je u pripremi. Stručnjaci koji rade s djecom s teškoćama u ponašanju školuju se na petogodišnjem studiju, odrađuju praksu, nakon završetka fakulteta i mentorirani pripravnički staž i iluzorno je očekivati da će stručnjaci potpuno drugih struka koji su prošli edukaciju moći jednako kvalitetno procijeniti rizike i teškoće učenika\n\nAd 6.) Odgojno-obrazovna potpora i stručni tretman provode se obavezno uz izrečene pedagoške mjere. Postoji opravdan strah od dodatne birokracije kojom će biti zatrpani učitelji/nastavnici i stručni suradnici, te da se zbog toga pedagoške mjere naprosto neće izricati. Slično se dogodilo i sa sada ukinutom mjerom Produženog stručnog postupka. \n\nAd 7.) Čl.8 st 3 i čl 9 st 6 su u međusobnoj kontradikciji u smislu da se u prvome navodi da se roditelja informira o odluci o odgojno-obrazovnoj potpori, dok se u potonjem navodi mogućnost neprihvaćanja provedbe stručnog tretmana. Nejasno je znači li to da je za odgojno-obrazovnu potporu nije potrebno odobrenje roditelja/skrbnika, dok za stručni tretman jest te što se događa ako roditelj odbija sudjelovati (osim prijave Centru za socijalnu skrb).\n\nAd 8.) Trajanje odgojno-obrazovne potpore predviđeno je tijekom školske godine, a najmanje šest mjeseci. Učenik se može naći u situaciji u kojoj mu je izrečena pedagoška mjera zajedno s odgojno-obrazovnom potporom krajem nastavne godine (primjerice u svibnju), te tih šest mjeseci \"prelazi\" u iduću školsku godinu, u kojoj se pedagoška mjera briše, a učenik nema nikakav oblik potpore tijekom ljetnih praznika (u trajanju od 2,5 mjeseca). \n\nAd 9.) U članku 12. kao oblici potpore učeniku spominju se individualna i/ili grupna pomoć u učenju te uključivanje u dodatnu/dopunsku nastavu. Potonji oblik podrške već postoji i nije ga potrebno dodatno isticati, dok nije jasno kako se individualna pomoć u učenju uklapa u punu satnicu učitelja/nastavnika. \n\nAd 10.) Nigdje nije jasno navedeno što se događa ako učenik tijekom provođenja odgojno-obrazovne potpore i stručnog tretmana nije promijenio ponašanje, ako roditelji nisu surađivali. U cijelom se pravilniku spominju samo obaveze školskog osoblja (učitelja/nastavnika i stručni suradnika), dok nije jasno definirano koju ulogu imaju stručne službe i ustanove u lokalnoj zajednici, odnosno imaju li obavezu primiti učenika rizičnog ponašanja na tretman/terapiju. \n\nAd 11.) Kao dodatni oblik potpore navodi se i savjetovanje roditelja učenika. Ponovno se postavlja pitanje kompetencija zaposlenika škole za isto, te je li uopće škola dužna vršiti bilo kakav oblik savjetovanja roditelja o odgoju djece koja pokazuju rizično ponašanje.\n\nAd 12.) Predlažem da se u dodatni oblik potpore uključi neki oblik restitucije kod oblika ponašanja koji su doveli do oštećivanja imovine.\n\nAd 13.) Osnaživanje i unaprjeđivanje kompetencija učitelja/nastavnika za rad s učenicima u riziku nije direktni oblik potpore učeniku i postavlja se pitanje tko provodi isto. Opet se ponavlja argument da školsko osoblje koje je prošlo edukacije i radionice ne može jednako kvalitetno obavljati posao stručnjaka koji je završio fakultet usmjeren isključivo na tu problematiku."]
[91,"Anđela Žugaj","PRAVILNIK","I dalje ostaje nejasno- kako će cijeli Pravilnik SPRIJEČITI nasilno ponašanje u razredu, odnosno zaštiti ostalu djecu? Čini se da je zaboravljeno da i djeca bez problema u ponašanju imaju pravo na miran rad, na nastavnike koji će im se posvetiti, na stručnu službu i adekvatno okružje. Što točno je u odnosu na prijašnje Pravilnike riješeno po pitanju instantnog uklanjanja nasilničkog ponašanja? Nema niti jednog prijedloga o suspendiranju učenika. Nema govora o udaljavanju s nastave i konkretnog kažnjavanja neprimjerenog ponašanja. Nisu izmjenjene disciplinske mjere. One i dalje ostaju nedovoljne. Također, nedovoljno su uključeni roditelji. Roditelji trebaju imati daleko veću odgovornost i obvezu u rješavanju ovih problema, a potrebno je smisliti i odgovarajuće mehanizme kako ih pridobiti na suradnju, odnosno sankcionirati odbijanje suradnje. I dalje dobra djecai nastavnici  nisu zaštićeni od nasilničkog ponašanja."]
[92,"Ana Šare","PRAVILNIK","Ad 1.) Nejasno je definirano tko procjenjuje jesi li učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju ili imaju problema u ponašanju. Ponašanja definirana u čl. 3. i 4. nejasno su opisana riječima \"nemarno\", \"nedovoljno\" i \"neprihvatljivo\". Ponašanja učenika u školi zbog kojih je potrebno učeniku izreći pedagošku mjeru uglavnom su prilično transparentno definirana kućnim redom pojedinih škola.\n\nAd 2.) U čl. 3. kao jedno od rizičnih ponašanja navodi se nemaran odnos prema školskim obvezama. Nije jasno na koje se obveze ovdje misli, no ako je riječ ISKLJUČIVO o primjerice pisanju domaćih zadaća, redovitom donošenju pribora na sat i sličnom, takvo bi se neizvršavanje obaveza trebalo reflektirati na zaključnu ocjenu, a ne dovoditi u vezu s problemom u ponašanju.\n\nAd 3.) U čl. 4. navodi se učenikovo ponašanje u obitelji i/ili širem okruženju. Ovaj je navod u kontradikciji za čl. 6 koji se referira na Konvenciju o pravima djeteta. Škola je institucija čiji primarni posao nije intervenirati u dinamiku obiteljskog okruženja, a u krajnjoj liniji, učenici imaju pravo na privatnost što se njihovog privatnog života tiče. \n\nAd 4.) U istom se članku spominju \"zakonom propisane norme ponašanja\". Nekome tko je učitelj i stručni suradnik, a ne pravnik ili socijalni pedagog, ova konstrukcija nije jasna. Jesu li norme ponašanja propisane zakonom? Je li zadaća škole da procjenjuje zakonitost ponašanja učenika? Dakako, ako se ovdje mislilo na nezakonito ponašanje (poput krađe), onda se očekuje da intervenira policija, te opet nije na školi da pruža stručni tretman ako je učenik uključen u učinkovitije mjere tretmana izvan školske ustanove. Naravno da će učeniku u tom slučaju biti izrečena adekvatna pedagoška mjera.\n\nAd 5.) U cijelom se Pravilniku spominje stručni suradnik škole s odgovarajućom stručnom edukacijom u području rada s učenicima s problemima u ponašanju. Pretpostavlja se da se, u slučaju da škola nema socijalnog pedagoga, ovo odnosi na pedagoga, psihologa i ostale stručne suradnike koji su prošli neki vid edukacije koji je u pripremi. Stručnjaci koji rade s djecom s teškoćama u ponašanju školuju se na petogodišnjem studiju, odrađuju praksu, nakon završetka fakulteta i mentorirani pripravnički staž i iluzorno je očekivati da će stručnjaci potpuno drugih struka koji su prošli edukaciju moći jednako kvalitetno procijeniti rizike i teškoće učenika\n\nAd 6.) Odgojno-obrazovna potpora i stručni tretman provode se obavezno uz izrečene pedagoške mjere. Postoji opravdan strah od dodatne birokracije kojom će biti zatrpani učitelji/nastavnici i stručni suradnici, te da se zbog toga pedagoške mjere naprosto neće izricati. Slično se dogodilo i sa sada ukinutom mjerom Produženog stručnog postupka. \n\nAd 7.) Čl.8 st 3 i čl 9 st 6 su u međusobnoj kontradikciji u smislu da se u prvome navodi da se roditelja informira o odluci o odgojno-obrazovnoj potpori, dok se u potonjem navodi mogućnost neprihvaćanja provedbe stručnog tretmana. Nejasno je znači li to da je za odgojno-obrazovnu potporu nije potrebno odobrenje roditelja/skrbnika, dok za stručni tretman jest te što se događa ako roditelj odbija sudjelovati (osim prijave Centru za socijalnu skrb).\n\nAd 8.) Trajanje odgojno-obrazovne potpore predviđeno je tijekom školske godine, a najmanje šest mjeseci. Učenik se može naći u situaciji u kojoj mu je izrečena pedagoška mjera zajedno s odgojno-obrazovnom potporom krajem nastavne godine (primjerice u svibnju), te tih šest mjeseci \"prelazi\" u iduću školsku godinu, u kojoj se pedagoška mjera briše, a učenik nema nikakav oblik potpore tijekom ljetnih praznika (u trajanju od 2,5 mjeseca). \n\nAd 9.) U članku 12. kao oblici potpore učeniku spominju se individualna i/ili grupna pomoć u učenju te uključivanje u dodatnu/dopunsku nastavu. Potonji oblik podrške već postoji i nije ga potrebno dodatno isticati, dok nije jasno kako se individualna pomoć u učenju uklapa u punu satnicu učitelja/nastavnika. \n\nAd 10.) Nigdje nije jasno navedeno što se događa ako učenik tijekom provođenja odgojno-obrazovne potpore i stručnog tretmana nije promijenio ponašanje, ako roditelji nisu surađivali. U cijelom se pravilniku spominju samo obaveze školskog osoblja (učitelja/nastavnika i stručni suradnika), dok nije jasno definirano koju ulogu imaju stručne službe i ustanove u lokalnoj zajednici, odnosno imaju li obavezu primiti učenika rizičnog ponašanja na tretman/terapiju. \n\nAd 11.) Kao dodatni oblik potpore navodi se i savjetovanje roditelja učenika. Ponovno se postavlja pitanje kompetencija zaposlenika škole za isto, te je li uopće škola dužna vršiti bilo kakav oblik savjetovanja roditelja o odgoju djece koja pokazuju rizično ponašanje.\n\nAd 12.) Predlažem da se u dodatni oblik potpore uključi neki oblik restitucije kod oblika ponašanja koji su doveli do oštećivanja imovine.\n\nAd 13.) Osnaživanje i unaprjeđivanje kompetencija učitelja/nastavnika za rad s učenicima u riziku nije direktni oblik potpore učeniku i postavlja se pitanje tko provodi isto. Opet se ponavlja argument da školsko osoblje koje je prošlo edukacije i radionice ne može jednako kvalitetno obavljati posao stručnjaka koji je završio fakultet usmjeren isključivo na tu problematiku."]
[93,"Boris Pein","PRAVILNIK","Ad 1.) Nejasno je definirano tko procjenjuje jesi li učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju ili imaju problema u ponašanju. Ponašanja definirana u čl. 3. i 4. nejasno su opisana riječima \"nemarno\", \"nedovoljno\" i \"neprihvatljivo\". Ponašanja učenika u školi zbog kojih je potrebno učeniku izreći pedagošku mjeru uglavnom su prilično transparentno definirana kućnim redom pojedinih škola.\n\nAd 2.) U čl. 3. kao jedno od rizičnih ponašanja navodi se nemaran odnos prema školskim obvezama. Nije jasno na koje se obveze ovdje misli, no ako je riječ ISKLJUČIVO o primjerice pisanju domaćih zadaća, redovitom donošenju pribora na sat i sličnom, takvo bi se neizvršavanje obaveza trebalo reflektirati na zaključnu ocjenu, a ne dovoditi u vezu s problemom u ponašanju.\n\nAd 3.) U čl. 4. navodi se učenikovo ponašanje u obitelji i/ili širem okruženju. Ovaj je navod u kontradikciji za čl. 6 koji se referira na Konvenciju o pravima djeteta. Škola je institucija čiji primarni posao nije intervenirati u dinamiku obiteljskog okruženja, a u krajnjoj liniji, učenici imaju pravo na privatnost što se njihovog privatnog života tiče. \n\nAd 4.) U istom se članku spominju \"zakonom propisane norme ponašanja\". Nekome tko je učitelj i stručni suradnik, a ne pravnik ili socijalni pedagog, ova konstrukcija nije jasna. Jesu li norme ponašanja propisane zakonom? Je li zadaća škole da procjenjuje zakonitost ponašanja učenika? Dakako, ako se ovdje mislilo na nezakonito ponašanje (poput krađe), onda se očekuje da intervenira policija, te opet nije na školi da pruža stručni tretman ako je učenik uključen u učinkovitije mjere tretmana izvan školske ustanove. Naravno da će učeniku u tom slučaju biti izrečena adekvatna pedagoška mjera.\n\nAd 5.) U cijelom se Pravilniku spominje stručni suradnik škole s odgovarajućom stručnom edukacijom u području rada s učenicima s problemima u ponašanju. Pretpostavlja se da se, u slučaju da škola nema socijalnog pedagoga, ovo odnosi na pedagoga, psihologa i ostale stručne suradnike koji su prošli neki vid edukacije koji je u pripremi. Stručnjaci koji rade s djecom s teškoćama u ponašanju školuju se na petogodišnjem studiju, odrađuju praksu, nakon završetka fakulteta i mentorirani pripravnički staž i iluzorno je očekivati da će stručnjaci potpuno drugih struka koji su prošli edukaciju moći jednako kvalitetno procijeniti rizike i teškoće učenika\n\nAd 6.) Odgojno-obrazovna potpora i stručni tretman provode se obavezno uz izrečene pedagoške mjere. Postoji opravdan strah od dodatne birokracije kojom će biti zatrpani učitelji/nastavnici i stručni suradnici, te da se zbog toga pedagoške mjere naprosto neće izricati. Slično se dogodilo i sa sada ukinutom mjerom Produženog stručnog postupka. \n\nAd 7.) Čl.8 st 3 i čl 9 st 6 su u međusobnoj kontradikciji u smislu da se u prvome navodi da se roditelja informira o odluci o odgojno-obrazovnoj potpori, dok se u potonjem navodi mogućnost neprihvaćanja provedbe stručnog tretmana. Nejasno je znači li to da je za odgojno-obrazovnu potporu nije potrebno odobrenje roditelja/skrbnika, dok za stručni tretman jest te što se događa ako roditelj odbija sudjelovati (osim prijave Centru za socijalnu skrb).\n\nAd 8.) Trajanje odgojno-obrazovne potpore predviđeno je tijekom školske godine, a najmanje šest mjeseci. Učenik se može naći u situaciji u kojoj mu je izrečena pedagoška mjera zajedno s odgojno-obrazovnom potporom krajem nastavne godine (primjerice u svibnju), te tih šest mjeseci \"prelazi\" u iduću školsku godinu, u kojoj se pedagoška mjera briše, a učenik nema nikakav oblik potpore tijekom ljetnih praznika (u trajanju od 2,5 mjeseca). \n\nAd 9.) U članku 12. kao oblici potpore učeniku spominju se individualna i/ili grupna pomoć u učenju te uključivanje u dodatnu/dopunsku nastavu. Potonji oblik podrške već postoji i nije ga potrebno dodatno isticati, dok nije jasno kako se individualna pomoć u učenju uklapa u punu satnicu učitelja/nastavnika. \n\nAd 10.) Nigdje nije jasno navedeno što se događa ako učenik tijekom provođenja odgojno-obrazovne potpore i stručnog tretmana nije promijenio ponašanje, ako roditelji nisu surađivali. U cijelom se pravilniku spominju samo obaveze školskog osoblja (učitelja/nastavnika i stručni suradnika), dok nije jasno definirano koju ulogu imaju stručne službe i ustanove u lokalnoj zajednici, odnosno imaju li obavezu primiti učenika rizičnog ponašanja na tretman/terapiju. \n\nAd 11.) Kao dodatni oblik potpore navodi se i savjetovanje roditelja učenika. Ponovno se postavlja pitanje kompetencija zaposlenika škole za isto, te je li uopće škola dužna vršiti bilo kakav oblik savjetovanja roditelja o odgoju djece koja pokazuju rizično ponašanje.\n\nAd 12.) Predlažem da se u dodatni oblik potpore uključi neki oblik restitucije kod oblika ponašanja koji su doveli do oštećivanja imovine.\n\nAd 13.) Osnaživanje i unaprjeđivanje kompetencija učitelja/nastavnika za rad s učenicima u riziku nije direktni oblik potpore učeniku i postavlja se pitanje tko provodi isto. Opet se ponavlja argument da školsko osoblje koje je prošlo edukacije i radionice ne može jednako kvalitetno obavljati posao stručnjaka koji je završio fakultet usmjeren isključivo na tu problematiku."]
[94,"Filip Babok","PRAVILNIK","Pravilnik u cjelini je u praksi neprovediv i nejasan. \n\nOno što JEST jasno: \n\n1. Ovime su nasilni i problematični učenici još više zaštićeni, tek im se sad, u raljama nejasne birokracije, neće moći stati na kraj, jer je ovo što ovaj pravilnik predviđa jednostavno neizvedivo. \n\n2 Pravilnik otvara beskonačne mogućnosti inspekcijama da obore bilo kakve pedagoške mjere jer ih je nemoguće provesti. \n\n3. Tko će nastradati? U prvom redu dobra djeca koju će biti još teže zaštititi, razrednici u drugom redu jer će oni biti krivci za sve, a potom stručna služba te ravnatelji. Tko neće moći snositi posljedice? Nasilnici. \n\nJoš jedan dokaz što se događa kada kancelarijski moljci koji nemaju doticaja sa stvarnošću pišu pravilnike, pravila i zakone"]
[95,"Magdalena Kozić","PRAVILNIK","U Pravilniku je previše preopćenitih pojmova koji su podložni različitim interpretacijama i kao takav može se lako zlorabiti. \nNema konkretnih primjera ponašanja, normi i problema o kojima se govori, kao ni mjera zaštite nastavnog osoblja, učenika bez problema u ponašanju, te ostalih sudionika odgojno obrazovnog procesa. Nedostaje i popularno administrativno rasterećenje o kojemu svi pričaju, a preveliki dio tereta prebacuje se na razrednike."]
[96,"Martina Cindrić","PRAVILNIK","Pravilnikom se ponovno povećava posao razrednicima, a time ne pomaže djeci koja gube prava na mirnu nastavu. Zlostavljana su svakodnevno jer pedagoške mjere većini niša ne znače Potreban je tim koji će dolaziti raditi s djecom s problemima isto tako educirati njihove roditelje koji mi učestalo govote da \"ne znaju što činiti više\". Ućitelj nije educirani psiholog da piše programe i preodgaja. Rješenje bi bilo bolje uvest mjeru udaljavanja s nastave uz pohađanje radionica ker i dalje ostali učeni i trpe vrjeđanja,zlostavljanja, ne mogu pratiti nastavni proces. Pri pozivanju institucija za pomoć odgovori su da smo mi učitelji i trebamo naći način. I sada ovaj pravilnik ponovno to čini!Pravi od nas glavne odgovorne osobe, umjesto roditelje!"]
[97,"Željka Hlebec","PRAVILNIK","Podržavam"]
[98,"Dunja Suton","PRAVILNIK","Ad 1.) Nejasno je definirano tko procjenjuje jesi li učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju ili imaju problema u ponašanju. Ponašanja definirana u čl. 3. i 4. nejasno su opisana riječima \"nemarno\", \"nedovoljno\" i \"neprihvatljivo\". Ponašanja učenika u školi zbog kojih je potrebno učeniku izreći pedagošku mjeru uglavnom su prilično transparentno definirana kućnim redom pojedinih škola.\n\nAd 2.) U čl. 3. kao jedno od rizičnih ponašanja navodi se nemaran odnos prema školskim obvezama. Nije jasno na koje se obveze ovdje misli, no ako je riječ ISKLJUČIVO o primjerice pisanju domaćih zadaća, redovitom donošenju pribora na sat i sličnom, takvo bi se neizvršavanje obaveza trebalo reflektirati na zaključnu ocjenu, a ne dovoditi u vezu s problemom u ponašanju.\n\nAd 3.) U čl. 4. navodi se učenikovo ponašanje u obitelji i/ili širem okruženju. Ovaj je navod u kontradikciji za čl. 6 koji se referira na Konvenciju o pravima djeteta. Škola je institucija čiji primarni posao nije intervenirati u dinamiku obiteljskog okruženja, a u krajnjoj liniji, učenici imaju pravo na privatnost što se njihovog privatnog života tiče. \n\nAd 4.) U istom se članku spominju \"zakonom propisane norme ponašanja\". Nekome tko je učitelj i stručni suradnik, a ne pravnik ili socijalni pedagog, ova konstrukcija nije jasna. Jesu li norme ponašanja propisane zakonom? Je li zadaća škole da procjenjuje zakonitost ponašanja učenika? Dakako, ako se ovdje mislilo na nezakonito ponašanje (poput krađe), onda se očekuje da intervenira policija, te opet nije na školi da pruža stručni tretman ako je učenik uključen u učinkovitije mjere tretmana izvan školske ustanove. Naravno da će učeniku u tom slučaju biti izrečena adekvatna pedagoška mjera.\n\nAd 5.) U cijelom se Pravilniku spominje stručni suradnik škole s odgovarajućom stručnom edukacijom u području rada s učenicima s problemima u ponašanju. Pretpostavlja se da se, u slučaju da škola nema socijalnog pedagoga, ovo odnosi na pedagoga, psihologa i ostale stručne suradnike koji su prošli neki vid edukacije koji je u pripremi. Stručnjaci koji rade s djecom s teškoćama u ponašanju školuju se na petogodišnjem studiju, odrađuju praksu, nakon završetka fakulteta i mentorirani pripravnički staž i iluzorno je očekivati da će stručnjaci potpuno drugih struka koji su prošli edukaciju moći jednako kvalitetno procijeniti rizike i teškoće učenika\n\nAd 6.) Odgojno-obrazovna potpora i stručni tretman provode se obavezno uz izrečene pedagoške mjere. Postoji opravdan strah od dodatne birokracije kojom će biti zatrpani učitelji/nastavnici i stručni suradnici, te da se zbog toga pedagoške mjere naprosto neće izricati. Slično se dogodilo i sa sada ukinutom mjerom Produženog stručnog postupka. \n\nAd 7.) Čl.8 st 3 i čl 9 st 6 su u međusobnoj kontradikciji u smislu da se u prvome navodi da se roditelja informira o odluci o odgojno-obrazovnoj potpori, dok se u potonjem navodi mogućnost neprihvaćanja provedbe stručnog tretmana. Nejasno je znači li to da je za odgojno-obrazovnu potporu nije potrebno odobrenje roditelja/skrbnika, dok za stručni tretman jest te što se događa ako roditelj odbija sudjelovati (osim prijave Centru za socijalnu skrb).\n\nAd 8.) Trajanje odgojno-obrazovne potpore predviđeno je tijekom školske godine, a najmanje šest mjeseci. Učenik se može naći u situaciji u kojoj mu je izrečena pedagoška mjera zajedno s odgojno-obrazovnom potporom krajem nastavne godine (primjerice u svibnju), te tih šest mjeseci \"prelazi\" u iduću školsku godinu, u kojoj se pedagoška mjera briše, a učenik nema nikakav oblik potpore tijekom ljetnih praznika (u trajanju od 2,5 mjeseca). \n\nAd 9.) U članku 12. kao oblici potpore učeniku spominju se individualna i/ili grupna pomoć u učenju te uključivanje u dodatnu/dopunsku nastavu. Potonji oblik podrške već postoji i nije ga potrebno dodatno isticati, dok nije jasno kako se individualna pomoć u učenju uklapa u punu satnicu učitelja/nastavnika. \n\nAd 10.) Nigdje nije jasno navedeno što se događa ako učenik tijekom provođenja odgojno-obrazovne potpore i stručnog tretmana nije promijenio ponašanje, ako roditelji nisu surađivali. U cijelom se pravilniku spominju samo obaveze školskog osoblja (učitelja/nastavnika i stručni suradnika), dok nije jasno definirano koju ulogu imaju stručne službe i ustanove u lokalnoj zajednici, odnosno imaju li obavezu primiti učenika rizičnog ponašanja na tretman/terapiju. \n\nAd 11.) Kao dodatni oblik potpore navodi se i savjetovanje roditelja učenika. Ponovno se postavlja pitanje kompetencija zaposlenika škole za isto, te je li uopće škola dužna vršiti bilo kakav oblik savjetovanja roditelja o odgoju djece koja pokazuju rizično ponašanje.\n\nAd 12.) Predlažem da se u dodatni oblik potpore uključi neki oblik restitucije kod oblika ponašanja koji su doveli do oštećivanja imovine.\n\nAd 13.) Osnaživanje i unaprjeđivanje kompetencija učitelja/nastavnika za rad s učenicima u riziku nije direktni oblik potpore učeniku i postavlja se pitanje tko provodi isto. Opet se ponavlja argument da školsko osoblje koje je prošlo edukacije i radionice ne može jednako kvalitetno obavljati posao stručnjaka koji je završio fakultet usmjeren isključivo na tu problematiku."]
[99,"Diana Hršak","PRAVILNIK","Nacrt pravilnika je površan, imam dojam da je donesen ishitreno kako bi se javnosti dao dojam da se nešto poduzima.  Administrativnim mjerama koje nisu provedive u praksi pokušava se riješiti dugotrajan problem, na sličan način kao što je bila mjera produženog stručnog tretmana koja se pokazala neučinkovitom. Razrednici, predmetni profesori  i pedagoška služba i sada svakodnevno razgovaraju sa učenicima i roditeljima i pružaju potporu učenicima koji imaju problema u ponašanju. Postupci propisani ovim pravilnikom pridonijeti će jedino gomilanju administracije, a u praksi ništa neće promijeniti na bolje. Naprotiv, situacija bi se mogla još pogoršati jer su ovime nasilni i problematični učenici još zaštićeniji, tek im se sad, u zbrci birokracije, neće moći stati na kraj, jer je ovo što ovaj pravilnik predviđa jednostavno NEIZVEDIVO. Time se otvaraju beskonačne mogućnosti inspekcijama da ponište bilo kakve pedagoške mjere jer ih je nemoguće sprovesti. Tko će nastradati? U prvom redu dobra djeca koju je do sada bilo teško zaštititi, a sada će biti još teže, zatim razrednici jer će oni biti odgovorni (čitaj \"krivci\") za sve, a potom stručna služba te ravnatelji. Nasilnici, tj učenici s problemima u ponašanju neće moći snositi posljedice. Kao roditelj, ali i prosvjetni djelatnik i razrednik kojem je stalo do dobrobiti SVIH učenika, smatram da je to nedopustivo. Ukoliko se ipak donese, uvjerena sam da neće polučiti željene rezultate, naprotiv, doći će do eskalacije nepoželjih ponašanja, a dobra djeca i prosvjetni djelatnici biti će još bespomoćniji."]
[100,"Udruga socijalnih radnika grada Zagreba i Zagrebačke županije","PRAVILNIK","U Pravilniku čije je savjetovanje u tijeku  predviđena je procjenu rizika, kao i tretmanski rad sa učenicima u skladu sa procjenama koje buhvaćaju timski pristup i integrirani pristup, koji uz stručne suradike koji su već zastupljeni pretpostavlja i uključivanje socijalnog radnika kao dio tima koji sudjeluje u procjeni i stručnom radu/tretmanu sa ciljem prevencije problema u ponašanju\nDjelatnost unutar struke socijalnog rada koja se bavi praktičnim djelovanjem u školi je školski socijalni rad, koji je usmjeren na koordinaciju škole, obitelji, lokalne zajednice u svrhu postizanja što boljeg školskog i razvojnog uspjeha djeteta (NASW, 2002).\nSocijalni radnici u školi su u svom radu usmjereni na konstruktivno rješavanje postojećih problema i sukoba među učenicima, stjecanju socijalnih vještina kao i na unaprjeđenju njihovih osobnosti kroz grupni i individualni rad.\nŠkolski socijalni radnici procjenjuju  odnose  među učenicima u razredu, između članova obitelji, između obitelji i škole, potreba, rizike, te iznalaženje najadekvatnijih oblika intervencija i stručne pomoći.\nDosadašnja suradnja škola sa institucijama sustava socijlane skrbi odnosi se na rješavanje pojedinačnih slučajeva i to najčešće onih gdje su se problemi u ponašanju i razvoju učenika već toliko manifestirali da je potrebna hitna intervencija socijalne skrbi a  nije realno očekivati da Centri za socijalnu skrb mogu realizirati zadatke socijalnog rada u školi.\nPredloženim Pravilnikom upravo se nastoji u najranijoj fazi procijeniti rizike kako bi se integriranim pristupom osigurale intervencije i prevenirali daljnji problemi u ponašanju gdje je uz psihologa i socijalnog pedagoga ključna uloga socijalnog radnika, u prepoznavanju rizika, procjeni potreba i kapaciteta, ne samo djeteta, već i obitelji i šire zajednice, te povezivanje i suradnja sa centrima za socijalnu skrb i drugim dionicima koji na razini lokalne zajednice djeluju na prevenciji neprihvatljivog ponašanja djece i mladih. \nIskustva većine zemalja Europske Unije pokazuje potrebu za uvođenjem struke socijalnog rada u sustav  obrazovanja  (od 28 zemalja članica Europske Unije u njih 25 u školama rade i ravnopravno kao članovi stručnih tima sudjeluju socijalni radnici). \nObzirom na navedeno predlažemo da se ponovno razmotri pitanje školskog socijalnog radnika kao člana tima, obzirom na predviđenje aktivnosti propisane ovim Pravilnikom."]
[101,"Silvija Balent","PRAVILNIK","Cijeli je pravilnik jedan veliki promašaj. U situaciji kad se problemi s ponašanjem pojedinaca trebaju rješavati trenutno, predlaže se lanac postupaka s upravo suprotnim učinkom: ne problem riješiti na licu mjesta ili u što je moguće kraćem roku, već sve rastegnuti u beskonačnost. Nemojmo zanemariti ni  činjenicu da će na leđa nas razrednika pasti novi teret i obaveza za koju nismo svi u dovoljnoj mjeri educirani, da mnogo škola nema stručnih suradnika koji se za rješavanje takvih problema educiraju četiri ili pet godina, a razrednik bi preko noći trebao postati kompetentan još i za to. Moje je mišljenje da je ovaj pravilnik potrebno iz temelja promjeniti, a ne donijeti ovako na brzinu da bi se zadovoljila neka forma."]
[102,"Hrvatska psihološka komora","PRAVILNIK","Predlažemo da se ovaj Pravilnik povuče iz javne rasprave i da se oformi multidisciplinarna radna skupina koja će osmisliti sveobuhvatan pristup radu s učenicima koji iskazuju smetnje ponašanja. Navedeni Pravilnik iz niže navedenih razloga nije nimalo primjenjiv u praksi, poteškoće s ponašanjem u školi mogu se rješavati jedino sustavnim naporima usmjerenima ka promjeni  školskog okruženja za sve dionike u školi, a ne prigodnim administrativnim mjerama. Također naglašavamo da sve navedeno ukazuje na nužnost zapošljavanja stručnih suradnika svih potrebnih profila (psiholog, pedagog, stručnjak edukacijsko-rehabilitacijskog profila) u svim osnovnim i srednjim školama, kako bi se osigurali uvjeti za kvalitetan rad s učenicima sa smetnjama u ponašanju.\nJedna od osnovnih funkcija odgojno-obrazovnog sustava je odgoj, što podrazumijeva usmjeravanje učenika kako bi naučili koja su ponašanja prihvatljiva, a koja ne. S obzirom na to da svakodnevni rad učitelja/nastavnika i stručnih suradnika uključuje upravo taj odgojni aspekt, smatramo njegovo definiranje na način kako je to učinjeno ovim Pravilnikom, ponižavajućim za sve hrvatske učitelje, nastavnike i stručne suradnike. Prijedlogom ovog Pravilnika, umjesto da se učini korak naprijed u cjelovitom unapređenju rada škole i uvažavanju potreba svih dionika odgojno-obrazovnog sustava, pokazano je potpuno nerazumijevanje sustava, uloge nastavnika, stručnih suradnika i cjelokupnog školskog okružja te zakonitosti socio-emocionalnog razvoja djece i adolescenata. Ovako formuliranim Pravilnikom širom se otvaraju vrata stigmatizaciji učenika, kao i zlouporabi od strane različitih sudionika odgojno-obrazovnog procesa.\nOsim što su nedovoljno definirana i operacionalizirana te otvorena različitim interpretacijama, većina ponašanja navedenih u članku 3. i članku 4. Pravilnika predstavljaju sastavni dio normativnog razvoja djece i adolescenata. Kao takva, prisutna su u određenoj mjeri kod sve djece i adolescenata, što vodi ka zaključku da svako dijete i adolescent mogu biti stigmatizirani kao „problematični“ i zbog ponašanja uobičajenih za razvojnu fazu u kojoj se nalaze, a u kojoj je potpuno očekujuće propitivanje normi i autoriteta. Za adekvatan rad s djecom i adolescentima, nužna je individualizirana podrška svakom djetetu, dok je izdvajanje i etiketiranje kontraproduktivno i povećava rizik upravo od razvoja smetnji ponašanja. Na doista neprihvatljiva ponašanja jest nužno reagirati, ali ih je također nužno razlikovati od benignih „testiranja granica“ uobičajenih i normalnih za adolescenciju. \nNadalje, prijedlog Pravilnika odgovornost za pružanje podrške i stručni tretman učenika sa smetnjama u ponašanju prebacuje u potpunosti na razrednike i „stručnjake educirane za rad s učenicima s problemima u ponašanju“. U vezi potonjeg, potpuno je nejasno na koji se stručni profil odnosi ta formulacija i koja je razina i vrsta edukacije potrebna da bi stručnjak udovoljavao ovom kriteriju. Nedovoljno je definirana i procjena učenika potrebna da bi se izrekla mjera pružanja podrške odnosno stručnog tretmana, pri čemu valja posebno naglasiti da se cjelovita procjena sposobnosti i osobina, prema Zakonu o psihološkoj djelatnosti, nalazi u isključivoj nadležnosti psihologa. Prema dostupnim podacima, u hrvatskim osnovnim školama zaposleno je ukupno 378 psihologa, u srednjim školama 194, a oko 200 psihologa vježbenika stručno osposobljavanje obavlja u osnovnoj ili srednjoj školi (nisu u stalnom radnom odnosu). Hrvatska psihološka komora unazad 15 godina sustavno upozorava na nedostatan broj psihologa u Republici Hrvatskoj i na nedostatan broj psihologa koji bi omogućio cjelovitu psihološku procjenu svakog učenika koji iskazuje smetnje ponašanja ili se nalazi u riziku za razvoj takvih smetnji. Iz prijedloga ovog Pravilnika nije vidljivo koji psiholozi i s kojim psihodijagnostičkim instrumentima će vršiti takvu procjenu.\nNadalje, prijedlog ovog Pravilnika donosi krajnje nepotrebno i preveliko administrativno opterećenje za učitelje/nastavnike, a posebno razrednike, koji nisu adekvatno educirani  za pružanje podrške učenicima sa smetnjama u ponašanju, a ni za izradu prateće obimne dokumentacije. S obzirom da svojim formalnim obrazovanjem učitelji i nastavnici ne stječu za to nužne kompetencije i vještine, potrebne su im sustavne, kvalitetne edukacije koje nadilaze nedefinirano „osnaživanje i unapređivanje kompetencija učitelja/nastavnika“ iz članka 12. Kvalitetno bavljenje problematikom smetnji u ponašanju zahtijeva multidisciplinarni pristup, a ne ad hoc rješenja u pravilnicima koja nisu primjenjiva u praksi i predstavljaju dodatno opterećenje koje će većinu nastavnika obeshrabriti da primjenjuju ovako definirane mjere. Multidisciplinarni pristup treba biti vidljiv iz temeljnih politika i zakonskih propisa tako da oni budu jasni i primjenjivi, dobro promišljeni i kvalitetno izrađeni. Takav bi se pristup trebao  temeljiti na uključivanju čitave škole u prevenciju nasilja, osiguravanje  kontinuirane podrške žrtvama nasilja i tretmanu počinitelja nasilja. Poznata je činjenica da kratkoročne kazne ne funkcioniraju trajno, već da su za kvalitetnu prevenciju potrebni sustavni programi s naglaskom na uvažavanje znanstvenih spoznaja vezanih uz razvoj djece i adolescenata."]
[103,"Ivka Mihaljević","PRAVILNIK","Nažalost, ovaj Pravilnik donosi samo dodatno administrativno opterećenje, a neće adekvatno pomoći u rješavanju problema. Također, treba osigurati jasne i učinkovite mjere za učenike u riziku za razvoj problema u ponašanju i učenika s problemima ponašanja."]
[104,"Ivan Zelenić","PRAVILNIK","\"U praksi neprovedivo, nejasno… Jedno je, pak, jasno – ovime su nasilni i problematični učenici još zaštićeniji, tek im se sad, u raljama nejasne birokracije, neće moći stati na kraj, jer je ovo što ovaj pravilnik predviđa jednostavno NEIZVEDIVO. Otvara beskonačne mogućnosti inspekcijama da ponište bilo kakve pedagoške mjere jer ih je nemoguće sprovesti. Tko će nastradati? U prvom redu dobra djeca koju će biti još teže zaštititi, razrednici u drugom redu jer će oni biti krivci za sve, a potom stručna služba te ravnatelji. A tko neće moći snositi posljedice – nasilnici. Još jedan dokaz što se događa kada kancelarijski moljci koji nemaju doticaja sa stvarnošću pišu pravilnike, pravila i zakone!”\nPosljedice ovakvog pravilnika biti će enormno smanjenje izricanja pedagoških mjera s jedne strane te demoralizirani i demotivirani učitelji i stručni suradnici s druge strane. Preregulacija sustava s neprovedivim i neučinkovitim propisima čini posao učitelja još više nepoželjim i još manje atraktivnim."]
[105,"Ines Gašpert Junek","PRAVILNIK","U praksi neprovedivo, nejasno… Jedno je, pak, jasno – ovime su nasilni i problematični učenici još zaštićeniji, tek im se sad, u raljama nejasne birokracije, neće moći stati na kraj, jer je ovo što ovaj pravilnik predviđa jednostavno NEIZVEDIVO. Otvara beskonačne mogućnosti inspekcijama da ponište bilo kakve pedagoške mjere jer ih je nemoguće sprovesti. Tko će nastradati? U prvom redu dobra djeca koju će biti još teže zaštititi, razrednici u drugom redu jer će oni biti krivci za sve, a potom stručna služba te ravnatelji. A tko neće moći snositi posljedice – nasilnici. Još jedan dokaz što se događa kada kancelarijski moljci koji nemaju doticaja sa stvarnošću pišu pravilnike, pravila i zakone!"]
[106,"Sandra Šincek","PRAVILNIK","Pravilnik u cjelini je u praksi neprovediv i nejasan. \n\nOno što JEST jasno: \n\n1. Ovime su nasilni i problematični učenici još više zaštićeni, tek im se sad, u raljama nejasne birokracije, neće moći stati na kraj, jer je ovo što ovaj pravilnik predviđa jednostavno neizvedivo. \n\n2 Pravilnik otvara beskonačne mogućnosti inspekcijama da obore bilo kakve pedagoške mjere jer ih je nemoguće provesti. \n\n3. Tko će nastradati? U prvom redu dobra djeca koju će biti još teže zaštititi, razrednici u drugom redu jer će oni biti krivci za sve, a potom stručna služba te ravnatelji. Tko neće moći snositi posljedice? Nasilnici. \n\nJoš jedan dokaz što se događa kada kancelarijski moljci koji nemaju doticaja sa stvarnošću pišu pravilnike, pravila i zakone."]
[107,"Linda Bozovic","PRAVILNIK","Pravilnik u cjelini je u praksi neprovediv i nejasan. \n\nOno što JEST jasno: \n\n1. Ovime su nasilni i problematični učenici još više zaštićeni, tek im se sad, u raljama nejasne birokracije, neće moći stati na kraj, jer je ovo što ovaj pravilnik predviđa jednostavno neizvedivo. \n\n2 Pravilnik otvara beskonačne mogućnosti inspekcijama da obore bilo kakve pedagoške mjere jer ih je nemoguće provesti. \n\n3. Tko će nastradati? U prvom redu dobra djeca koju će biti još teže zaštititi, razrednici u drugom redu jer će oni biti krivci za sve, a potom stručna služba te ravnatelji. Tko neće moći snositi posljedice? Nasilnici. \n\nJoš jedan dokaz što se događa kada kancelarijski moljci koji nemaju doticaja sa stvarnošću pišu pravilnike, pravila i zakone"]
[108,"Goran Šimić","PRAVILNIK","Poštovani,\novim pravilnikom se neće ništa postići. Samo još jedno nametanje admistracije i besmisleno piskaranje. Ovime će se ubiti volja da se nešto poduzme, te će se ignorirati problemi zbog nametnutog, nepotrebnog, dodatnog posla. U školama se već provode mjere za suzbijanje nasilja s puno manje papirologije. Razgovori s problematičnim učenicima i učenicima koji imaju privatnih problema. Razgovore koje obavjaju razrednici i stučni suradnici (u školama koje ih imaju).\nMene zanima zašto nitko ne misli na nadarene učenike, na učenike koji svojim radom i trudom žele nešto postići? Zašto se stalno ide na ruku učenicima koji ometaju nastavu? Zašto je problem donijeti pravilnik u kojem će se voditi računa o učenicima koji trpe nasilje od strane drugih učenika? Zašto se uvijek vodi više računa o problematičnim učenicima, a zanemaruju oni nadareni i oni povučeni? Trebaju nam mjere poput udaljavanje učenika s nastave da bi se zaštili učenici koji trpe nasilje od strane problematičnih učenika. Nadalje, što je sa školama koje nemaju svu potrebnu stručnu službu? Kako se očekuje od razrednika, učitelja i nastavnika da znaju procjeniti rizike ako nisu školovani za to.\n\nSlažem se s ostalim komentarima, te pogotovo komentarom Bernande Jug: \"Pravilnik u ovakvim slučajevima mora biti KRATAK, JASAN, PRECIZAN I TO MATEMATIČKI PRECIZAN. Matematički precizan!\""]
[109,"Ines Rajić","PRAVILNIK","Pravilnik je nejasan i nedorečen! Temeljni pojmovi u pravilniku mogu se raznoliko tumačiti! Obaveze provođenja potpore i stručnog tretmana past će na nastavnike. Suradnja među institucijama je potrebna, ali na način da se napravi zajednički pravilnik koji je realno ostvariv. Nastavnici ne mogu, neće i ne trebaju snositi teret neprihvatljivog ponašanja učenika. Cilj je pomoći djetetu i promijeniti njegovo ponašanje, a pri tome ne opteretiti nastavnika papirologijom, posebno ako ona neće rezultirati sankcioniranjem neprihvatljivog ponašanja."]
[110,"GORDANA BUJANIĆ TRETINJAK","PRAVILNIK","Ad 1.) Nejasno je definirano tko procjenjuje jesi li učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju ili imaju problema u ponašanju. Ponašanja definirana u čl. 3. i 4. nejasno su opisana riječima \"nemarno\", \"nedovoljno\" i \"neprihvatljivo\". Ponašanja učenika u školi zbog kojih je potrebno učeniku izreći pedagošku mjeru uglavnom su prilično transparentno definirana kućnim redom pojedinih škola.\n\nAd 2.) U čl. 3. kao jedno od rizičnih ponašanja navodi se nemaran odnos prema školskim obvezama. Nije jasno na koje se obveze ovdje misli, no ako je riječ ISKLJUČIVO o primjerice pisanju domaćih zadaća, redovitom donošenju pribora na sat i sličnom, takvo bi se neizvršavanje obaveza trebalo reflektirati na zaključnu ocjenu, a ne dovoditi u vezu s problemom u ponašanju.\n\nAd 3.) U čl. 4. navodi se učenikovo ponašanje u obitelji i/ili širem okruženju. Ovaj je navod u kontradikciji za čl. 6 koji se referira na Konvenciju o pravima djeteta. Škola je institucija čiji primarni posao nije intervenirati u dinamiku obiteljskog okruženja, a u krajnjoj liniji, učenici imaju pravo na privatnost što se njihovog privatnog života tiče. \n\nAd 4.) U istom se članku spominju \"zakonom propisane norme ponašanja\". Nekome tko je učitelj i stručni suradnik, a ne pravnik ili socijalni pedagog, ova konstrukcija nije jasna. Jesu li norme ponašanja propisane zakonom? Je li zadaća škole da procjenjuje zakonitost ponašanja učenika? Dakako, ako se ovdje mislilo na nezakonito ponašanje (poput krađe), onda se očekuje da intervenira policija, te opet nije na školi da pruža stručni tretman ako je učenik uključen u učinkovitije mjere tretmana izvan školske ustanove. Naravno da će učeniku u tom slučaju biti izrečena adekvatna pedagoška mjera.\n\nAd 5.) U cijelom se Pravilniku spominje stručni suradnik škole s odgovarajućom stručnom edukacijom u području rada s učenicima s problemima u ponašanju. Pretpostavlja se da se, u slučaju da škola nema socijalnog pedagoga, ovo odnosi na pedagoga, psihologa i ostale stručne suradnike koji su prošli neki vid edukacije koji je u pripremi. Stručnjaci koji rade s djecom s teškoćama u ponašanju školuju se na petogodišnjem studiju, odrađuju praksu, nakon završetka fakulteta i mentorirani pripravnički staž i iluzorno je očekivati da će stručnjaci potpuno drugih struka koji su prošli edukaciju moći jednako kvalitetno procijeniti rizike i teškoće učenika\n\nAd 6.) Odgojno-obrazovna potpora i stručni tretman provode se obavezno uz izrečene pedagoške mjere. Postoji opravdan strah od dodatne birokracije kojom će biti zatrpani učitelji/nastavnici i stručni suradnici, te da se zbog toga pedagoške mjere naprosto neće izricati. Slično se dogodilo i sa sada ukinutom mjerom Produženog stručnog postupka. \n\nAd 7.) Čl.8 st 3 i čl 9 st 6 su u međusobnoj kontradikciji u smislu da se u prvome navodi da se roditelja informira o odluci o odgojno-obrazovnoj potpori, dok se u potonjem navodi mogućnost neprihvaćanja provedbe stručnog tretmana. Nejasno je znači li to da je za odgojno-obrazovnu potporu nije potrebno odobrenje roditelja/skrbnika, dok za stručni tretman jest te što se događa ako roditelj odbija sudjelovati (osim prijave Centru za socijalnu skrb).\n\nAd 8.) Trajanje odgojno-obrazovne potpore predviđeno je tijekom školske godine, a najmanje šest mjeseci. Učenik se može naći u situaciji u kojoj mu je izrečena pedagoška mjera zajedno s odgojno-obrazovnom potporom krajem nastavne godine (primjerice u svibnju), te tih šest mjeseci \"prelazi\" u iduću školsku godinu, u kojoj se pedagoška mjera briše, a učenik nema nikakav oblik potpore tijekom ljetnih praznika (u trajanju od 2,5 mjeseca). \n\nAd 9.) U članku 12. kao oblici potpore učeniku spominju se individualna i/ili grupna pomoć u učenju te uključivanje u dodatnu/dopunsku nastavu. Potonji oblik podrške već postoji i nije ga potrebno dodatno isticati, dok nije jasno kako se individualna pomoć u učenju uklapa u punu satnicu učitelja/nastavnika. \n\nAd 10.) Nigdje nije jasno navedeno što se događa ako učenik tijekom provođenja odgojno-obrazovne potpore i stručnog tretmana nije promijenio ponašanje, ako roditelji nisu surađivali. U cijelom se pravilniku spominju samo obaveze školskog osoblja (učitelja/nastavnika i stručni suradnika), dok nije jasno definirano koju ulogu imaju stručne službe i ustanove u lokalnoj zajednici, odnosno imaju li obavezu primiti učenika rizičnog ponašanja na tretman/terapiju. \n\nAd 11.) Kao dodatni oblik potpore navodi se i savjetovanje roditelja učenika. Ponovno se postavlja pitanje kompetencija zaposlenika škole za isto, te je li uopće škola dužna vršiti bilo kakav oblik savjetovanja roditelja o odgoju djece koja pokazuju rizično ponašanje.\n\nAd 12.) Predlažem da se u dodatni oblik potpore uključi neki oblik restitucije kod oblika ponašanja koji su doveli do oštećivanja imovine.\n\nAd 13.) Osnaživanje i unaprjeđivanje kompetencija učitelja/nastavnika za rad s učenicima u riziku nije direktni oblik potpore učeniku i postavlja se pitanje tko provodi isto. Opet se ponavlja argument da školsko osoblje koje je prošlo edukacije i radionice ne može jednako kvalitetno obavljati posao stručnjaka koji je završio fakultet usmjeren isključivo na tu problematiku."]
[111,"Katarina Kovač","PRAVILNIK","U praksi neprovedivo, nejasno… Jedno je, pak, jasno – ovime su nasilni i problematični učenici još zaštićeniji, tek im se sad, u raljama nejasne birokracije, neće moći stati na kraj, jer je ovo što ovaj pravilnik predviđa jednostavno NEIZVEDIVO. Otvara beskonačne mogućnosti inspekcijama da ponište bilo kakve pedagoške mjere jer ih je nemoguće sprovesti. Tko će nastradati? U prvom redu dobra djeca koju će biti još teže zaštititi, razrednici u drugom redu jer će oni biti krivci za sve, a potom stručna služba te ravnatelji. A tko neće moći snositi posljedice – nasilnici. Još jedan dokaz što se događa kada kancelarijski moljci koji nemaju doticaja sa stvarnošću pišu pravilnike, pravila i zakone!”"]
[112,"Nikola Grgić","PRAVILNIK","Ad 1.) Nejasno je definirano tko procjenjuje jesi li učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju ili imaju problema u ponašanju. Ponašanja definirana u čl. 3. i 4. nejasno su opisana riječima \"nemarno\", \"nedovoljno\" i \"neprihvatljivo\". Ponašanja učenika u školi zbog kojih je potrebno učeniku izreći pedagošku mjeru uglavnom su prilično transparentno definirana kućnim redom pojedinih škola.\n\nAd 2.) U čl. 3. kao jedno od rizičnih ponašanja navodi se nemaran odnos prema školskim obvezama. Nije jasno na koje se obveze ovdje misli, no ako je riječ ISKLJUČIVO o primjerice pisanju domaćih zadaća, redovitom donošenju pribora na sat i sličnom, takvo bi se neizvršavanje obaveza trebalo reflektirati na zaključnu ocjenu, a ne dovoditi u vezu s problemom u ponašanju.\n\nAd 3.) U čl. 4. navodi se učenikovo ponašanje u obitelji i/ili širem okruženju. Ovaj je navod u kontradikciji za čl. 6 koji se referira na Konvenciju o pravima djeteta. Škola je institucija čiji primarni posao nije intervenirati u dinamiku obiteljskog okruženja, a u krajnjoj liniji, učenici imaju pravo na privatnost što se njihovog privatnog života tiče. \n\nAd 4.) U istom se članku spominju \"zakonom propisane norme ponašanja\". Nekome tko je učitelj i stručni suradnik, a ne pravnik ili socijalni pedagog, ova konstrukcija nije jasna. Jesu li norme ponašanja propisane zakonom? Je li zadaća škole da procjenjuje zakonitost ponašanja učenika? Dakako, ako se ovdje mislilo na nezakonito ponašanje (poput krađe), onda se očekuje da intervenira policija, te opet nije na školi da pruža stručni tretman ako je učenik uključen u učinkovitije mjere tretmana izvan školske ustanove. Naravno da će učeniku u tom slučaju biti izrečena adekvatna pedagoška mjera.\n\nAd 5.) U cijelom se Pravilniku spominje stručni suradnik škole s odgovarajućom stručnom edukacijom u području rada s učenicima s problemima u ponašanju. Pretpostavlja se da se, u slučaju da škola nema socijalnog pedagoga, ovo odnosi na pedagoga, psihologa i ostale stručne suradnike koji su prošli neki vid edukacije koji je u pripremi. Stručnjaci koji rade s djecom s teškoćama u ponašanju školuju se na petogodišnjem studiju, odrađuju praksu, nakon završetka fakulteta i mentorirani pripravnički staž i iluzorno je očekivati da će stručnjaci potpuno drugih struka koji su prošli edukaciju moći jednako kvalitetno procijeniti rizike i teškoće učenika\n\nAd 6.) Odgojno-obrazovna potpora i stručni tretman provode se obavezno uz izrečene pedagoške mjere. Postoji opravdan strah od dodatne birokracije kojom će biti zatrpani učitelji/nastavnici i stručni suradnici, te da se zbog toga pedagoške mjere naprosto neće izricati. Slično se dogodilo i sa sada ukinutom mjerom Produženog stručnog postupka. \n\nAd 7.) Čl.8 st 3 i čl 9 st 6 su u međusobnoj kontradikciji u smislu da se u prvome navodi da se roditelja informira o odluci o odgojno-obrazovnoj potpori, dok se u potonjem navodi mogućnost neprihvaćanja provedbe stručnog tretmana. Nejasno je znači li to da je za odgojno-obrazovnu potporu nije potrebno odobrenje roditelja/skrbnika, dok za stručni tretman jest te što se događa ako roditelj odbija sudjelovati (osim prijave Centru za socijalnu skrb).\n\nAd 8.) Trajanje odgojno-obrazovne potpore predviđeno je tijekom školske godine, a najmanje šest mjeseci. Učenik se može naći u situaciji u kojoj mu je izrečena pedagoška mjera zajedno s odgojno-obrazovnom potporom krajem nastavne godine (primjerice u svibnju), te tih šest mjeseci \"prelazi\" u iduću školsku godinu, u kojoj se pedagoška mjera briše, a učenik nema nikakav oblik potpore tijekom ljetnih praznika (u trajanju od 2,5 mjeseca)."]
[113,"Nataša Perinčić Tičić","PRAVILNIK","Sve ovo u teoriji zvuči vrlo zgodno, no u praksi je neprovedivo i nemoguće. Kao razrednica koja je u više navrata provodila nekadašnji odgojno-obrazovni tretman produženog stručnog postupka koji je nakon nekog vremena nestao iz tadašnjeg Pravilnika, očito s razlogom, odgovorno tvrdim da ovim načinom i učenici i razrednici zapnu u raljama spore i neučinkovite birokracije, popunjavanja tisuću obrazaca, papirića, nepodignutih telefonskih slušalica, nepročitanih mailova, neodgovorenih poruka itd itd....Dok se stvari u našem tromom sustavu uspiju pomaknuti prođu svi zakonski rokovi, što učenicima svakako ide u prilog jer se nalaze u zaštićenom prostoru dok se čeka nečiji odgovor potpis, termin, plan i slično. Razrednici će biti razapeti na tisuće strana, od učenika, roditelja preko stručne službe i ravnatelja pa će tako svi očekivati da brzinom čarobnog štapića Harryja Pottera u najkraćem mogućem roku sve riješi i servira na gotovo dok pliva razapet između rokova, članaka, situacija za čije rješavanje nije educiran i nema praktično znanje, nastave, razredničkih poslova, stručnih usavršavanja, potreba ostalih učenika te svih ostalih oblika pedagoškog rada. Loše zamišljeno i potpuno neizvedivo!"]
[114,"Denise Defranza","PRAVILNIK","Poštovani, nije dobro da Pravilnik u ovakvom obliku stupi na snagu. On bi samo bio dodatno opterećenje za razrednike koji bi morali  još više piskarati, kao da nemaju dovoljno administracije. U rješavanje te problematike moraju biti uključene sve institucije, a glavnu odgovornost zbog lošeg  ponašanja učenika treba snositi obitelj. Gdje su roditelji u ovoj priči?"]
[115,"Jelena Longin","PRAVILNIK","Potrebno je prvo osigurati materijalne uvjete i stručnjake za provođenje ovog pravilnika. Moja škola nema psihologa ni defektologa, a broji   28 razrednih odjela (cca 700 učenika) u kojima je 30 učenika sa IOOP- om. Ova situacija je prisutna i u mnogo drugih škola (MZO ima konkretne podatke). Ovo predstavlja velik problem u ostvarivanju najboljih interesa učenika (u obrazovnom, socijalnom psihološkom i brojnim drugim kontekstima), kako onih sa IOOP-om tako i svih ostalih. Postoje razne obiteljske situacije, zdravstvene i socijalne teškoće koje razrednik i pedagog ne mogu ni vremenski ni stručno pokriti te se time šteti svim sudionicima u procesu obrazovanja, ali i društvu u cjelini. Zaključujem : MZO mora hitno kompletirati stručne suradnike u SVIM školama, a tek onda možemo efikasno rješavati probleme sa učenicima u riziku."]
[116,"Ines Kaleb","PRAVILNIK","Poštovani,  Pravilnik u ovom obliku nikako ne bi smio stupiti na snagu. Ovako nedorečen i sastavljen na brzinu, ne bi pomogao učenicima i dodatno bi otežao posao razrednicima koji su ionako opterećeni različitom administracijom te nisu u mogućnosti pisati programe za učenike u riziku niti su osposobljeni za takvu vrstu posla. Uloga roditelja nije dovoljno naglašena, nema odgovarajućih posljedica za nedostatak suradnje sa školom."]
[117,"Danijela Erceg","PRAVILNIK","Pravilnik je nedefiniran, konfuzan i neprimjenjiv u smislu da njegova primjena neće dovesti do promjena u korigiranju neprimjerenih ponašanja.Načini i razlozi provedbe pojedinih stavki moraju se točno definirati i precizirati, a ne imenovati uopćeno. Osim toga, slabo se navodi korigiranje neprimjerenog ponašanja (čitaj odgoja) roditelja, iz čijeg okruženja, a mi to dobro znamo iz prakse, proizlaze sva nepoželjna ponašanja.Dakle, na koji način se misle roditelji osvijestiti da  oni imaju najveću ulogu o brizi, odgoju i usađivanju pravih vrijednosti u svoje potomke, što u konačnici dovodi do smanjenog broja učenika koji se neprihvatljivo ponašaju.\nRazmislite i o tome koliko su razrednici kompetentni voditi stručnu skrb za takva ponašanja!\nI na kraju, zaista bi konačno bilo vrijeme da se ovih nekoliko stotina komentara uzme u obzir, ugradi kao takve u pravilnik i pokaže prosvjetarima da su cijenjeni kao stručnjaci barem u svom ministarstvu, ako već ne u javnosti!"]
[118,"zlatko norac","PRAVILNIK","Pravilnik ovakvog nebuloznog naslova neće polučiti nikakve rezultate, jer se oni teško mogu razabrati. Što je cilj ovog pravilnika? Ako je ovo dokument koji će štititi učitelje nakon slučaja \"Franjo\", onda bi bolje  bilo da se niste prihvatili nečega što ne možete ili ne znate ni osmisliti, a kamo li ostvariti. Ovako, zaštićeni će biti samo akteri neprihvatljivog ponašanja, a razrednici dodatno izmaltretirani. Volio bih da sam u tekstu pronašao riječ \"kazna\", no izglada da to nije baš popularna riječ. Uglavnom da rezimiram: Piši propalo!"]
[119,"Kristina Marinov","PRAVILNIK","Poštovani, \nsmatram da se dani Pravilnik treba doraditi.\nGlavni teret prebacuje se na razrednike koji su školovani za određene predmete, a ne za rad s učenikom rizičnog ponašanja. Svaki razrednik želi biti dobar razrednik, ali također i dobar (odličan) nastavnik određenog predmeta, uz sve obaveze nije moguće postići oboje.\nGdje je nestala odgovornost roditelja? \nŠkola je odgojna institucija, a ne institucija za preodgoj."]
[120,"IVA RAMLJAK","PRAVILNIK","Pozitivno je što se prepoznalo potrebe djece i mladih s problemima u ponašanju, te što se pokušava osigurati potpora djeci i mladima koji su u riziku od pojave problema u ponašanju. Unatoč tome, prijedlog je odrađen površno, ne prepoznaje ono što je već zakonski propisano te ponovno donosi neke obveze. Ne uzimaju se u obzir kadrovski uvjeti i organizacijski uvjeti u školama, a potrebna dokumentacija dodatno otežava provođenje odredbi ovog Pravilnika. Pravilnik je usmjeren isključivo na učenike kojima je izrečena neka pedagoška mjera, odnosno na učenike koji pokazuju aktivne oblike problema u ponašanju. Ako se propisuju oblici rada s učenicima u riziku od pojave problema u ponašanju onda bi svakako trebalo pružiti potporu svim učenicima. S obzirom na postupke koje propisuje nije dovoljno jasna uloga roditelja, a stručni tretman bi svakako trebao uključivati i intenzivan rad s roditeljima. U školama se provode školski preventivni programi, zdravstveni i građanski odgoj, surađuje se s lokalnom zajednicom te se jako puno vremena ulaže upravo u univerzalnu (primarnu) prevenciju na čemu bi trebao biti naglasak. Jedan Pravilnik koji se bavi ozbiljnom tematikom problema u ponašanju trebao bi biti puno jasniji, jednostavan i razumljiv svima."]
[121,"Licia Grohovac","PRAVILNIK","Ovo je još jedan u nizu pravilnika koji zahtijeva dodatnu količinu nepotrebne papirologije i opterećenje nastavnika i stručnih suradnika, a rezultirat će samo demotivacijom za ikakvo reagiranje na negativne postupke učenika. Ionako jedva dodijeljene pedagoške mjere, ovim će se pravilnikom još teže izricati. U praksi je sve skupa neizvedivo.  Učenike koji imaju probleme u ponašanju trebale bi preuzeti stručnije osobe, izvan škole. Za zaštitu učenika koji žele raditi, imaju ambicije, mogućnost i volju, učitelj mora biti u mogućnosti na neki način suspendirati (udaljiti) učenika koji onemogućava normalan rad u učionici. I to ne uz pisanje i ispunjavanje 20tak različih formi, nego uz kratku opasku i objašnjenje svoje odluke, nakon čega stručnjak odrađuje \"stručni tretman\" s učenikom. Problem se može javiti zbog nedovoljnog broja ljudi i samim time i financiranja. Možda je jedno od rješenja za takve slučajeve teretiti roditelje koji očito ne odgajaju svoju djecu. Treba jasno definirati i prava i obveze i učenika i roditelja, pa i nastavnika, a uz to i posljedice ne pridržavanja istih."]
[122,"Mateja Petković","PRAVILNIK","Kako će se pravilnik primjenjivati u Školi za život u kojoj je najavljeno rastrećenje nastavnika, pa tako i razrednika?"]
[123,"Ana Kozlek Ćosić","PRAVILNIK","Pravilnik je kompliciran, organizacijski prilično nejasan i samim time u praksi neprimjenjiv. Osim dodatnog administrativnog opterećenja od razrednika se očekuje donošenje odluka za koje nisu dovoljno osposobljeni."]
[124,"Tea Košić","PRAVILNIK","Koji stručni suradnici bi to provodili ? Škole ih većinom naravno nemaju. Bitno da ste imali 'akciju pripravnik' čisto radi napuhavanja statistike zapošljavanja, a u praksi se ništa nije promjenilo. Previše velikih škole s više od 500 učenika jedva da imaju postenog pedagoga a kamoli tim koji bi po pravilu broja ucenika morale imati. Kome taj tretman mislite uvaliti? Razrednicima? Taman posla. Za početak povecajte normu razredništva za i to opako i još nebi imalo smisla. Nek se ravnatelji snalaze jer eto nemaju pametnijeg.posla. Ovaj komentar ionako nitko nebude čitao ali se ja osjećam jedan gram lakše. Ljuti me sve ovo jer ispada da stvaarno imate jezivo nesposobne ljude na svim važnim pozicijama u ministarstvu."]
[125,"Dubravka Buković Sazdevski","PRAVILNIK","Ovaj pravilnik je u ovakvom obliku praksi neprovediv i dosta je nejasan u nekim stvarima. No, na žalost izgledno je da će nasilni i problematični učenici ovim postati još zaštićeniji. Tek im se sad, u gomili nejasne birokracije, neće moći stati na kraj. To što ovaj pravilnik predviđa je jako teško izvedivo. Otvaraju se još veće mogućnosti poništavanja bilo kakve pedagoške mjere jer ih je u ovom obliku nemoguće provesti. Tko će nastradati? U prvom redu dobra djeca koju će biti još teže zaštititi, razrednici u drugom redu jer će oni biti krivci za sve, a potom stručna služba te ravnatelji. Posljedice neće snositi nasilnici, niti njihovi roditelji."]
[126,"Renata Pintar","PRAVILNIK","Nigdje nije jasno navedeno što se događa ako učenik tijekom provođenja odgojno-obrazovne potpore i stručnog tretmana nije promijenio ponašanje, ako roditelji nisu surađivali. U cijelom se pravilniku spominju samo obaveze školskog osoblja (učitelja/nastavnika i stručni suradnika), dok nije jasno definirano koju ulogu imaju stručne službe i ustanove u lokalnoj zajednici, odnosno imaju li obavezu primiti učenika rizičnog ponašanja na tretman/terapiju."]
[127,"TOMISLAV ŠIMUNDIĆ","PRAVILNIK","\"U praksi neprovedivo, nejasno… Jedno je, pak, jasno – ovime su nasilni i problematični učenici još zaštićeniji, tek im se sad, u raljama nejasne birokracije, neće moći stati na kraj, jer je ovo što ovaj pravilnik predviđa jednostavno NEIZVEDIVO. Otvara beskonačne mogućnosti inspekcijama da ponište bilo kakve pedagoške mjere jer ih je nemoguće sprovesti. Tko će nastradati? U prvom redu dobra djeca koju će biti još teže zaštititi, razrednici u drugom redu jer će oni biti krivci za sve, a potom stručna služba te ravnatelji. A tko neće moći snositi posljedice – nasilnici. Još jedan dokaz što se događa kada kancelarijski moljci koji nemaju doticaja sa stvarnošću pišu pravilnike, pravila i zakone!”"]
[128,"MARIJA GALOVIĆ","PRAVILNIK","Poštovani,\novaj Pravilnik smatram nepotpunim jer ne obuhvaća nikakvu odgovornosz za roditelje učenika problematičnih ponašanja.\nMolim Vas, pokušajte shvatiti kako se mi u školi ne borimo samo s ponašanjem problematičnih učenika nego nam još više problema u radu zadaju njihovi roditelji.\nRoditelji ne snose nikakvu odgovornost ukoliko je ponašanje njihovog djeteta problematično.\nOno što bi trebalo uzeti u obzir je činjenica da škola kao odgojno-obrazovna institucija nije u stanju isprviti problematično ponašanje, ukoliko roditelji ne surađuju.\nPredlažem stoga da u sklopu postupka praćenja učenika s rizičnim i problematičnim ponašanjem i roditelji budu obavezno uključeni u određeni broj sati obavezne edukacije od strane pedagoške službe, te da ih se obavže na suradnju, barem u obliku kontinuiranog savjetovanja kod školskog psihologa (ili onog izvan škole, ukolika ista ne raspolaže)."]
[129,"Kristina Marinković","PRAVILNIK","Pravilnik je u praksi neprovediv i nejasan.  Naime, ovim pravilnikom se nasilne i problematične učenike još više štiti. Tek im se sad neće moći stati na kraj jer je ovo što ovaj pravilnik predviđa jednostavno neizvedivo. Pravilnik otvara beskonačne mogućnosti inspekcijama da opovrgnu bilo kakve pedagoške mjere jer ih je nemoguće provesti. \nTko će nastradati? U prvom redu dobra djeca koju će biti još teže zaštititi, razrednici u drugom redu jer će oni biti krivci za sve, a potom stručna služba te ravnatelji. Tko neće moći snositi posljedice? Nasilnici. \nOvo je još jedan dokaz što se događa kada pravilnike i zakone pišu oni koji nemaju doticaja sa stvarnošću."]
[130,"ANDREA PANDURIĆ","PRAVILNIK","Poštovani,\n\nbojim se da ovaj brzopleto napisan prijedlog pravilnika ne donosi ništa dobro. Kao prvo većina tereta se svaljuje na razrednike koji jednostavno nisu dovoljno educirani da bi sami vršili procjenu učenika i određivali tretman koji će se provoditi. Također mislim da nemamo dovoljno stručnih suradnika koji su ionako prezaposleni. Treba nam konkretan plan djelovanja i to u određenim situacijama ne može trajati mjesecima, nego treba reagirati isti tren. \n\nSrdačan pozdrav, \nA. Pandurić"]
[131,"Alen Juričić","PRAVILNIK","Donesimo konkretne odluke koje će zaštititi nastavnike"]
[132,"Marija Buhin Huzanić","PRAVILNIK","Poštovani,\nrazrednici nisu školovani psiholozi niti defektolozi niti socijalni pedagozi ili drugi da bi mogli preporučati i određivati mjere i aktivnosti za učenike s problemima u ponašanju. Ovo je dodatno opterećenje satnice razrednika koja je i ovako premala za obujam posla i odgovornosti koje razrednik ima. Ovim Pravilnikom potiće se odustajanje od pedagoških mjera i guraju se problemi pod tepih. Nameće se novo administrativno opterećenje nastavnicima. U praksi je ovaj Pravilnik nemoguće sprovesti.\nUčenike koji imaju probleme u ponašanju trebaju preuzeti za to školovane osobe i posebne institucije. Učitelj/nastavnik treba imati mogućnost takve učenike udaljiti s nastave (suspendirati ga) bez suglasnosti roditelja, jer roditelj se s takvom mjerom neće nikada usuglasiti. Kada se roditeljima nametne obaveza i odgovornost za ponašanje svojega djeteta i kada ga se zakonom i zakonskim mjerama nekako obveže onda ćemo rješavati probleme u ponašanju učenika. Nisu djeca samo kriva već odgoj. Škola kao odgojno obrazovna institucija može odgajati uz prisutstvo roditeljskog odgoja, ali ne može nikako preodgajati tuđu djecu. Hvala!"]
[133,"KATARINA ŠKOT","PRAVILNIK","Pravilnik u cjelini je u praksi neprovediv i nejasan. \n Pravilnik/pravilnik ne donosi nikakvo administrativno rasterećenju u skladu sa Školom za život, nego nameće razrednicima mnoštvo dodatnih obveza kako bi možda zbog količine administrativnih poslova nametnutih ovim pravilnikom odustali od izricanja pedagoških mjera jer se s izricanjem pedagoške mjere (Čl. 5, st. 4) moraju pisati još i dodatni programi odgojno-obrazovne potpore. Usto se razrednicima u cijelom tekstu nameću poslovi koje bi trebala obavljati stručna služba, jer razrednik kao stručnjak u svojem predmetu nije prvenstveno ni sociolog, ni psiholog, ni pedagog, ni defektolog. Ipak, u svim tim papirima gubi se iz vida i nastavnik i učenik. \nOvime su nasilni i problematični učenici još više zaštićeni, tek im se sad, u raljama nejasne birokracije, neće moći stati na kraj, jer je ovo što ovaj pravilnik predviđa jednostavno neizvedivo. \n Pravilnik otvara beskonačne mogućnosti inspekcijama da obore bilo kakve pedagoške mjere jer ih je nemoguće provesti. \n Tko će nastradati? U prvom redu dobra djeca koju će biti još teže zaštititi, razrednici u drugom redu jer će oni biti krivci za sve, a potom stručna služba te ravnatelji. Tko neće moći snositi posljedice? Nasilnici."]
[134,"Matea Sesar","PRAVILNIK","Naziv pravilnika zaista je predug i kompliciran, a sam pravilnik nije napisan u najboljem interesu učenika i učitelja. Smatram da se ovim pravilnikom dodatno opterećuje (i ovako dovoljno opterećenog) razrednika i da sav posao pada upravo na njega."]
[135,"DUBRAVKA MIHALIĆ","PRAVILNIK","Poštovani, Pravilnik/pravilnik ne donosi nikakvo administrativno rasterećenju u skladu sa Školom za život, nego nameće razrednicima mnoštvo dodatnih obveza kako bi možda zbog količine administrativnih poslova nametnutih ovim pravilnikom odustali od izricanja pedagoških mjera jer se s izricanjem pedagoške mjere (Čl. 5, st. 4) moraju pisati još i dodatni programi odgojno-obrazovne potpore. Usto se razrednicima u cijelom tekstu nameću poslovi koje bi trebala obavljati stručna služba, jer razrednik kao stručnjak u svojem predmetu nije prvenstveno ni sociolog, ni psiholog, ni pedagog, ni defektolog. Ipak, u svim tim papirima gubi se iz vida i nastavnik i učenik. Jedino se shvatilo da se s učenicima s problemima u ponašanju ne treba baviti škola kao odgojno-obrazovna ustanova, nego stručne osobe u drugim institucijama. U tom bi ga dijelu trebalo dodatno razraditi jer je ostao ponegdje nedorečen. Budući da Pravilnik o načinu i obliku... nije u skladu s postavkama Škole za život koja predviđa administrativno rasterećenje nastavnika i postavljanje učenika (a ne papira o učeniku) u središte zbivanja, smatram da ga ne treba prihvatiti. Hvala!"]
[136,"RENATA SEVER","PRAVILNIK","Kreator ovog Pravilnika je stvarno potrudio da bude detaljan i ima viziju što bi  trebalo raditi s učenicima , no mislim da  izmiče činjenica da potrebe procjene i rada s učenicima prelaze granice stručnosti psihologa i socijalnih pedagoga, te da u stručnom timu MORA sudjelovati socijalni radnik. Socijalni radnik ima edukaciju, vještine adekvatne obiteljske procjene , potreba djeteta, rizika u obitelji i jakih snaga. Iskustva pokazuju da tamo gdje su u školama samo psiholozi i socijalni pedagozi, oni pokušavaju odraditi upravo taj dio posla, no bez timskog rada njihovi su napori vrlo veliki, ali ne dolazi do pozitivnih pomaka. Socijalni radnici imaju znanja za prepoznavanje elemenata rizika za zanemarivanje, zlostavljanje djece, nasilje u obitelji, poznavanje obiteljsko pravne zaštite djece, kao i savjetovanja roditelja i obitelji djece.\n Zbog toga je nužno zaposliti dovoljan broj stručnjaka au škole i obuhvatiti novim zapslenjem i u stručne timove uvesti i školske socijalne radnike. Isto tako, pravilnikom nisu identificirana djeca sa drugim teškoćama, osim , laički rečeno \"zločesta\", a upravo internalizirani poremećaji u ponašanju prethode eksternaliziranim i ovdje je nužno da s tom djecom i njihovim obiteljima radi školski socijalni radnik."]
[137,"Ivana Žderić","PRAVILNIK","Prvo, pravilnik treba nositi drugo ime, ovako dugačko stvarno nema smisla.  Drugo, ukoliko zaživi, donosi dodatno administrativno opterećenje za razrednika, kao i za  stručnu službu. S opsegom posla koji se navodi u pravilniku, trebali bi imati i dodatak na plaću, jer definitivno nadilazi sve trenutne opsege posla."]
[138,"GABRIJELA ČORKOVIĆ","PRAVILNIK","U praksi neprovedivo, nejasno… Jedno je, pak, jasno – ovime su nasilni i problematični učenici još zaštićeniji, tek im se sad, u raljama nejasne birokracije, neće moći stati na kraj, jer je ovo što ovaj pravilnik predviđa jednostavno NEIZVEDIVO. Otvara beskonačne mogućnosti inspekcijama da ponište bilo kakve pedagoške mjere jer ih je nemoguće sprovesti. Tko će nastradati? U prvom redu dobra djeca koju će biti još teže zaštititi, razrednici u drugom redu jer će oni biti krivci za sve, a potom stručna služba te ravnatelji. A tko neće moći snositi posljedice – nasilnici. Još jedan dokaz što se događa kada kancelarijski moljci koji nemaju doticaja sa stvarnošću pišu pravilnike, pravila i zakone!"]
[139,"Tamara Šoić","PRAVILNIK","Pravilnik nije u skladu s idejom Škole za život koja predviđa rasterećenje nastavnika. Ovim pravilnikom kao i obično, gurate probleme pod tepih."]
[140,"Tamara Šoić","PRAVILNIK","Niti jedan nastavnik koji radi izravno u odgojno-obrazovnom procesu nije uključen u donošenje prijedloga pravilnika."]
[141,"Tamara Šoić","PRAVILNIK","Prijedlog pravilnika ne predviđa prenošenje tretmana učenika s problemima u ponašanju u sljedeću školsku godinu."]
[142,"PERO BARTIČEVIĆ","PRAVILNIK","\"U praksi neprovedivo, nejasno… Jedno je, pak, jasno – ovime su nasilni i problematični učenici još  zaštićeniji, tek im se sad, u raljama nejasne birokracije, neće moći stati na kraj, jer je ovo što ovaj pravilnik predviđa jednostavno NEIZVEDIVO. Otvara beskonačne mogućnosti inspekcijama da ponište bilo kakve pedagoške mjere jer ih je nemoguće sprovesti. Tko će nastradati? U prvom redu dobra djeca koju će biti još teže zaštititi, razrednici u drugom redu jer će oni biti krivci za sve, a potom stručna služba te ravnatelji. A tko neće moći snositi posljedice – nasilnici. Još jedan dokaz što se događa kada kancelarijski moljci koji nemaju doticaja sa stvarnošću pišu pravilnike, pravila i zakone!”"]
[143,"Tamara Šoić","PRAVILNIK","Za probedbu ovog pravilnika, škole nemaju kompetentnog kadra, a MZO ne dopušta zapošljavanje novih ljudi."]
[144,"Tamara Šoić","PRAVILNIK","Prijedlogom pravilnika ponovno su zanemareni dobri učenici."]
[145,"Pravobranitelj za djecu RH","PRAVILNIK","Pozdravljamo odluku i napor sustava odgoja i obrazovanja da unaprijedi ostvarivanje zajamčenih prava i interesa ove izrazito ugrožene skupine djece. Ujedno smo mišljenja da pravilnik u ovom obliku nepotrebno redefinira  neke već postojeće temeljne obveze i zadaće škola, da je prenormiran te administrativno i organizacijski kompliciran, nedovoljno operativno  primjenjiv i ne donosi koristi po samu djecu. U samom sadržaju uočavamo više teškoća. Odredbe podrazumijevaju veći broj djelatnika stručne službe koji nisu zaposleni, ne definiraju  tko su i koje kompetencije imaju stručnjaci educirani za rad s djecom s problemima u ponašanju, i na koji način ih ravnatelji mogu osigurati (kao i soc. pedagoge i psihologe za koje u praksi MZO ne odobrava zapošljavanje unatoč propisima). Nije jasno u kojoj proceduri se donose odluke, nedovoljno je naglašena multidisciplinarnost u procjenama potreba i provođenju intervencija, ne uočava se odgovornost svih odraslih odnosno svih djelatnika škole za kvalitetu odnosa i komunikaciju s djecom te međusobno uvažavanje (koji itekako mogu biti „okidač“ za neprihvatljive oblike djetetovog ponašanja). Nedovoljno su naglašeni oblici sudjelovanja, odgovornosti i obveze roditelja. Nadalje, terminologija pravilnika nije usklađena s drugim propisima (umjesto „staratelj“ treba koristiti izraz „skrbnik“). Pravilnik prevelike zadaće stavlja na razrednike koji nisu uvijek dovoljno osposobljeni ni osnaženi za ovakve aktivnosti (što i sami percipiraju). Mišljenja smo i da intervencije ne treba nužno vezati uz sankcije (pedagoške mjere). Također se ne vidi na koji način se ostvaruje pravo djeteta na informiranje i na participaciju odnosno aktivno sudjelovanje i iskazivanje mišljenja o stvarima koje se na njega odnose, dijete je tretirano kao objekt „podvrgnut“ intervencijama. \n\nU konceptu cjelokupnog dokumenta uočavamo da se on primarno bavi djecom koja iskazuju aktivne (eksternalizirane) oblike problema u ponašanju dok istovremeno ne prepoznaje dovoljno nužnost podrške djeci s pasivnim (internaliziranim) problemima u ponašanju koja ne ometaju druge. Uočavamo i da je pozitivan ishod koji se očekuje i vrednuje promjena djetetovog ponašanja u smislu prilagodbe normama odnosno poslušnost dok se ne navode drugi ishodi u smislu cjelovitog mentalnog zdravlja. Također uočavamo da se cjelokupna odgovornost za ishod intervencija stavlja na dijete i pri tome zanemaruje činjenica da je za ishode nužna promjena okoline, cjelokupne klime i neprimjerenih postupaka odraslih u djetetovom okruženju (obitelj, škola, šire društveno okruženje) koji su nerijetko doveli do djetetovih teškoća. Problemi u ponašanju djetetov su odgovor na nezadovoljene potrebe. Baviti se samo posljedicama (odnosno „popravljati dijete“), a ne i uzrocima neprihvatljivog ponašanja neće dovesti do rezultata, bez obzira na brojnost intervencija. \n\nŠkola kao odgojna ustanova, a time i mjesto velikog preventivnog potencijala svakodnevno treba živjeti univerzalnu prevenciju osiguravajući svoj djeci poticajno okruženje i zadovoljenje potreba bez obzira koliko one posebne bile. No, i podrška djeci u riziku (odgojno obrazovna potpora) treba biti u temeljima svakodnevnog cjelokupnog funkcioniranja školskog okruženja. Pažljivim promatranjem i zainteresiranošću djelatnici škole mogu uočiti trajnije ili trenutačne teškoće u djetetovom životu i odrastanju (rizike). Stručna služba svojim stručnim metodama, ali i svi djelatnici škole svojom podrškom i razumijevanjem, svakodnevno moraju (većina njih to i radi) pružati podršku svakom djetetu u riziku. Ovu vrstu djelovanja koji je već u opisu posla prosvjetnih djelatnika ne treba posebno formalizirati i normirati te ga nametati administrativnim odlukama. U toj formi stvara se otpor kod djece i roditelja, ali i djelatnika te se odugovlače postupanja. Dobri preventivni programi, individualno i osjetljivo postupanje učitelja, grupni i individualni rad stručne službe s djecom u riziku u cijelosti mogu ostvariti ciljeve podrške i potpore djeci koja žive s rizicima kao što su složene obiteljske okolnosti, razvod roditelja, roditelj u zatvoru ili nešto drugo s čime se dijete otežano nosi i potrebna mu je pomoć. I prema sadašnjim propisima i pravilima struke, osjetljivost za ovakve situacije i individualni pristup očekuje se na dnevnoj razini od svakog učitelja i djelatnika koji je u kontaktu s djetetom. To je obveza škole -  pružati podršku djetetu i za to ne treba donositi formalnu odluku. No, za učinkovitije ostvarivanje ovih ciljeva, kreiranje klime podrške i osjetljivosti za svako dijete u riziku važno je osnažiti i educirati i učitelje i druge djelatnike škole, posebice u području unaprjeđivanja socioemocionalnih kompetencija. Odgojno –obrazovna potpora za dijete u bilo kakvom riziku nije odgovornost samo razrednika niti stručne službe, ona je odgovornost svih zaposlenih u školi koji kreiraju cjelokupnu klimu u kojoj se dijete osjeća ili ne osjeća dobro. Također, roditelje djece u riziku treba osnažiti za svakodnevne izazove.  \n\nZato predlažemo da se bez formaliziranja osnaže, dodatno razviju i unaprijede već predviđene obveze i mogućnosti škole na zaštiti prava i interesa sve djece koja se razvijaju u rizičnim okolnostima neovisno o kojim okolnostima je riječ i neovisno o tome jesu li se kod djeteta pojavili početni oblici neprihvatljivog ponašanja, internalizirani ili eksternalizirani.\n\nIntervencije za djecu koja više nisu samo u riziku već iskazuju probleme u ponašanju (stručni tretman) moraju biti znanstveno utemeljene, jasne, ne pretjerano formalizirane, brzo primjenjive i izvedive. Pri tome je nužno predvidjeti i unaprijediti postojeći organizacijski okvir i uvjete, od prostornih i vremenskih do zapošljavanja stručnjaka koji su specifično educirani. Osim toga, nužno je preispitati sve tri razine u Pravilniku predloženog stručnog tretmana u odnosu na tu djecu sukladno primjedbama koje su već navedene u dijelu koji se odnosi na cjelokupni dokument. Ujedno predlažemo preispitivanje daljnje provedivosti mjere poludnevnog boravka koju u nekim školama provode djelatnici domova socijalne skrbi temeljem rješenja nadležnog centra za socijalnu skrb. \n\nOsim toga zbog primjene učinkovitijih intervencija i reakcija na neprihvatljivo ponašanje djece uključujući i nasilje, smatramo da je nužno i osuvremeniti Pravilnik o kriterijima za izricanje pedagoških mjera i upotpuniti ga lepezom alternativnog postupanja i restitucijom, posebice mogućnostima medijacije u rješavanju sukoba i nasilja među djecom za što je nužna edukacija djelatnika za primjenu ove metode. Naime, neprihvatljivo je da pedagoški propis poznaje samo kažnjavanje, dok Zakon o sudovima za mladež kao kazneni instrument za djecu koja iskazuju najteže oblike poremećaja u ponašanju u vidu činjenja kaznenih djela, predviđa i daje prednost alternativnom postupanju koje uči mlade odgovornosti i promjeni ponašanja."]
[146,"Tamara Šoić","PRAVILNIK","Ovim se prijedlogom pravilnika ponovno opterećuje razrednik, a pravilnik je u praksi - neupotrebljiv."]
[147,"Diana Cindrić","PRAVILNIK","\"U praksi neprovedivo, nejasno… Jedno je, pak, jasno – ovime su nasilni i problematični učenici još zaštićeniji, tek im se sad, u raljama nejasne birokracije, neće moći stati na kraj, jer je ovo što ovaj pravilnik predviđa jednostavno NEIZVEDIVO. Otvara beskonačne mogućnosti inspekcijama da ponište bilo kakve pedagoške mjere jer ih je nemoguće sprovesti. Tko će nastradati? U prvom redu dobra djeca koju će biti još teže zaštititi, razrednici u drugom redu jer će oni biti krivci za sve, a potom stručna služba te ravnatelji. A tko neće moći snositi posljedice – nasilnici."]
[148,"Jadranka Oberman-Sebenji","PRAVILNIK","Poštovani, \nSve što je navedeno kao metode rada s djecom u riziku od poremećaja ponašanja radi se već i sad u školi, samo što se ne vodi ovakva opsežna dokumentacija koja bi, ako Pravilnik prođe u ovakvom obliku, oduzimala vrijeme djelatnicima koje bi mogli posvetiti konkretnom radu s učenicima. \nNadalje, smatram da je previše nedefiniranih pojmova u samom Pravilniku - tko su stručnjaci za rad s djecom s poremećajima u ponašanju?\nŠto ako škola nema takve stručnjake?\nTko bi vodio i kako bi se organizirale odgojno obrazovne skupine u školama i jel bi to bilo u svakoj školi?\nKako bi razrednici sastavljali program za djecu u riziku kad za to nisu educirani? Kako bi to mogli odraditi u ono malo sati koliko je predviđeno za razredništvo, uz sve ostale obveze koje razredništvo podrazumijeva?\nProvode li se ove mjere neovisno o pedagoškim mjerama ili ne?\nJedini smisao koji ja vidim u ovom Pravilniku je to što bi za organiziranje skupnog rada s djecom koja su u riziku (s ciljem poboljšanja socijalnih vještina) imali temelje u zakonskim propisima te bi to za roditelje te djece imalo možda veću težinu nego do sada."]
[149,"Tanja Cvijanović Sitpić","PRAVILNIK","Mislim da ovo što pišemo i naša mišljenja uopće neće biti uvažena, ali svejedno iznijet ću svoje razmišljanje. \n1. Naslov pravilnika-svaki komentar je suvišan\n2. Ovo je pravilnik za nerješavanje problema i za produljenje agonije i mučenje razrednika (6. mjeseci postupka...i ide nam nova školska godina...)\n3. Misli li itko od radne skupine na ostalu djecu u razredu, koja žele raditi i učiti, a nisu to u mogućnosti zbog učenika s problemima u ponašanju? Oni nemaju prava? \n4. Mislite da razrednici ništa ne rade, pa eto, dajmo im još obaveza....\n5. Gdje su tu nadarena djeca kojom se nitko u ovakvim slučajevima (razredima) ne može baviti jer nastavnici rješavaju incidente sa učenicima s problemima u ponašanju?\nMislim da je ovaj pravilnik totalno promašen, da se učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju i učenika s problemima u ponašanju trebaju udaljiti sa nastave, pa hoće li s njima raditi stručni suradnici u nekoj skupini, razredu ili će biti udaljeni iz škole je sasvim svejedno, ali trebaju biti UDALJENI IZ RAZREDA. Treba se dopustiti učenicima iz takvog razreda da imaju normalnu nastavu, da nadarena djeca dobiju priliku razvijati svoju nadarenost, a da učitelji i nastavnici dobiju priliku raditi posao koji vole u normalnom okruženju."]
[150,"Loreta Lauš","PRAVILNIK","Smatram da se ovim Pravilnikom neće na primjeren način pomoći učenicima rizičnoga ponašanja, a još manje da će takvo ponašanje njime biti sankcionirano."]
[151,"Tanja Dumbović","PRAVILNIK","Smatram da ideja i smisao ovog Pravilnika neće pokazati željene rezultate iz nekoliko razloga: Pravilnik je nejasan u mnogim djelovima i pruža višeznačno tumačenje počevši od procjene teškoća u ponašanju i svrstavanju učenika u rizične skupine, nije jasno definirano što je sa školama koje nemaju adekvatan stručni kadar za provođenje navedenih mjera, Pravilnikom nije pojašnjeno kako postupati/kako ga uskladiti s drugim pravilnicima, poput Pravilnika za izricanje pedagoških mjera. Pravilnik zahtjeva mnogo administracije koja je dodatno opterećenje za sve koji su njime obvezani - smatram da se ne može svrstati u redovne obaveze razrednika i drugih dionika. Ponajviše, Pravilnik nije sastavljen u skladu s realnim stanjem našeg obrazovnog sustava - nedostatak stručnog kadra, nedovoljno edukacija usmjerenih na razvoj pedagoško - psiholoških kompetencija učitelja/nastavnika. U mnogim školama (posebnom srednjim strukovnim školama) veliki je postotak učenika upisanih s teškoćama u ponašanju, emocinalnim teškoćama ili teškoćama u učenju te je svakom od tih učenika potrebna potpora i pomoć - vjerujem da bi takve škole imale veliki postotak učenika koje bi bilo potrebno uključiti u jedan od navedenih obika potpore. U takvim školama ovaj Pravilnik će biti nemoguće provodit ukoliko se ne osiguraju dodatni stručni suradnici. \nSlažem se da škola kao takva ima značajan utjecaj u razvoju i odgoju učenika, međutim problematika s kojom se susreće često nadilazi mogućnosti i ovlasti škole te je potrebna intervencija i drugih službi, nerealno je očekivati da će škola utjecati na promjenu ponašanja učenika koja se ovim Pravilnikom očekuje."]
[152,"Marijana Šapina","PRAVILNIK","Poštovani,\npodržavam donošenje Pravilnika ukoliko on doprinosi senzibilizacija i prepoznavanju važnosti da se učenicima s problemima u ponašanju posveti jednaka \"važnost\" kao i učenicima s teškoćama u razvoju. \nIz osobnog iskustva, kao i iz iskustva svojih kolegica i kolega zaposlenih na mjestima stručnih suradnika u školama,  (osnovnim i srednjim) znam da je u opisu našeg posla pružanje podrške i pomoći učenicima, njihovo osnaživanje, razvijanje socijalnih vještina, jačanje zaštitnih čimbenika, individualno/grupno savjetovanje, savjetovanje roditelja itd. Sve navedeno ovim Pravilnikom. Dakle, sve to već i radimo. \nStječe se dojam da ovako napisan Pravilnik ne doprinosi kvalitetnijem radu nego stvaranju otpora među odgojno -obrazovnim djelatnicima, dodatnom administracijom i u konačnici izbjegavanjem provođenja istog što svakako ne doprinosi rješavanju problema."]
[153,"Melita Povalec","PRAVILNIK","\"U praksi neprovedivo, nejasno… Jedno je, pak, jasno – ovime su nasilni i problematični učenici još  zaštićeniji, tek im se sad, u raljama nejasne birokracije, neće moći stati na kraj, jer je ovo što ovaj pravilnik predviđa jednostavno NEIZVEDIVO. Otvara beskonačne mogućnosti inspekcijama da ponište bilo kakve pedagoške mjere jer ih je nemoguće sprovesti. Tko će nastradati? U prvom redu dobra djeca koju će biti još teže zaštititi, razrednici u drugom redu jer će oni biti krivci za sve, a potom stručna služba te ravnatelji. A tko neće moći snositi posljedice – nasilnici. Još jedan dokaz što se događa kada kancelarijski moljci koji nemaju doticaja sa stvarnošću pišu pravilnike, pravila i zakone!”"]
[154,"IVAN SESAR","PRAVILNIK","Srednja škola se ovakvim pravilnicima približava ideji da bude obvezna. Probleme koje imamo u osnovnim školama, jest da je dijete nemoguće izbaciti iz škole bez obzira na prekršaje koje je napravilo. S ovime se približavate ideji da se ista praksa primjeni i na srednju školu koja je (zasad) izborna. Iako nije cilj učenike prvom prilikom izjuriti iz ustanove, ostavljajući tog učenika da mjesecima maltretira ostale učenike i nastavnike u školi, kršeći im njihova prava na slobodno učenje i rad, omogućujemo učenicima s teškim poremećajima u ponašanju da nastavi terorizirati ostatak škole. Sve je to divno i krasno na papiru, ali u praksi učenici s teškim problemima u ponašanju će s guštom gledati kako se vi kao razrednik navlačite sa nezainteresiranim roditeljima, stručnom službom i nepostojećim socijalnim pedagogom."]
[155,"Nina Rezo","PRAVILNIK","Predlažem da se dobro razmisli o stvarnom cilju kojeg ovaj Pravilnik treba ostvariti te s tim u vezi da se u potpunosti preispita sadržaj svih članaka. Ovakvim administrativnim opterećenjem prvenstveno razrednika ne rješava se problem nasilja u školama. U praksi je u ovakvom obliku neprovediv, nejasan u pojedinim segmentima. Previše se zadataka daje razrednicima, koji usput rečeno nisu niti stručni za takve zadatke. U praksi se neće postići željeni rezultat, nego će nagomilavati papirologija."]
[156,"Josip Akmačić","PRAVILNIK","Pravilnik je spor u provedbi, preblag i jednostavno  neće biti učinkovit,odnosno rezultati će izostati.  Također se opterećuju razrednici koji  ionako imaju previše posla.  Ono što treba su jasne i učinkovite mjere za učenike koji  se ponašaju na neprihvatljiv, a pogotovo na one koji se ponašaju na nasilan način. Smatram da ovaj pravilnik nema učinkovite mjere za prevenciju daljnjeg prisutnog nasilja u školama u odnosu učenik-učenik, učenik - stručna osoba, a najmanje u odnosu učitelj - roditelj koji je sve prisutniji čini se danas.  Treba  napraviti pravilnik koji će \"spriječiti a ne liječiti\", a ovaj je usmjeren na liječenje i to slabo. Sigurno bi bilo dobro i poželjno pogledati kako su to uradile zemlje koje prednjače u najboljim obrazovno- odgojnim rezultatima i probati detaljnije razraditi problem  na više razina sa jasnim i nedvosmislenim mjerama i sankcijama za sve vrste prijestupa s kojima se srećemo u školama."]
[157,"Anamarija Cavrić","PRAVILNIK","Poštovani, pravilnik nije dovoljno konkretiziran gdje leži najveća potreba za njegovim smislenim mijenjanjem. Nije potrebno ishitreno odlučivati samo kao da se čini da se nešto po tom pitanju pomaklo s točke.\nTakođer, sljedeća velika mana je da u slučaju da u školi nema adekvatne podrške stručne službe, nikakvi koraci po meni ne bi trebali pasti na leđa razrednika jer ta leđa ionako podnose dovoljno tereta i papirologije, a svakako razrednik uglavnom nije niti stručan davati bilo kakve procjene i savjete."]
[158,"LOVRO ŠVERKO","PRAVILNIK","Smatram da učitelji, razrednici i škole ne mogu, u okolnostima u kojima djeluju i rade, preuzeti odgovornost za ovako kompleksnu problematiku koja zadire u prava i zdravlje djece i njihovih obitelji. Ovakvim administrativnim opterećenjem prvenstveno razrednika ne rješava se problem nasilja u školama. U cijelom Pravilniku nejasno je na koga se misli kada se koristi termin „stručnjak za rad s djecom s poremećajima u ponašanju“ pa se postavlja pitanje koja je to osoba? Ukoliko se misli na posao stručnih suradnika, posebno psihologa, ovim Pravilnikom se očito pretpostavlja da svaka škola ima psihologa što ne odgovara stvarnom stanju u školama u Hrvatskoj. \nRazrednici nisu kompetentni za odrađivanje navedenih zaduženja. Slažem se sa većinom napisanih komentara."]
[159,"Sanja Strnad","PRAVILNIK","Od 28 zemalja članica Europske Unije u njih 25 u školama rade i ravnopravno kao članovi stručnih tima sudjeluju socijalni radnici! Stoga podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika."]
[160,"Sanja Vranaričić","PRAVILNIK","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika."]
[161,"VLASTA GRGEC-PETROCI","PRAVILNIK","U potpunosti podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika.\nPredloženim Pravilnikom nastoji se u najranijoj fazi procijeniti rizike kako bi se integriranim pristupom osigurale intervencije i prevenirali daljnji problemi u ponašanju djece i mladih. \nUpravo je socijalni rad u školi jedna  od komponenata stručnog rada čiji je primarni cilj prevencija poteškoća u ponašanju djece i mladih. Osnovna djelatnost školskog socijalnog radnika jest rad s učenicima i njihovim obiteljima,  rad s učiteljima na prepoznavanju i rješavanju problema povezanih s pojedinim učenicima ili drugih problema nastavnika proizašlih iz odgojno-obrazovnog rada te  rad s ostalim školskim osobljem.\nIskustva većine zemalja Europske Unije pokazuje potrebu za uvođenjem struke socijalnog rada u sustav  obrazovanja  (od 28 zemalja članica Europske Unije u njih 25 u školama rade i ravnopravno kao članovi stručnih tima sudjeluju socijalni radnici). Zapravo se može reći da se mjesto socijalnog radnika u školstvu zapadnih zemalja jednostavno podrazumijeva baš kao što se podrazumIjeva mjesto nastavnika.\nSocijalni rad u školi je karika koja nedostaje u složenom lancu prevencije poremećaja u ponašanju učenika. Inoviranje obaveze da socijalni radnici čine dio stručnog tima u školama bi dalo znatan doprinos unapređenju odgojne funkcije škole.\nDosadašnja suradnja škola sa institucijama sustava socijalne skrbi odnosi se na rješavanje pojedinačnih slučajeva i to najčešće onih gdje su se problemi u ponašanju i razvoju učenika već toliko manifestirali da je potrebna hitna intervencija socijalne skrbi a  nije realno očekivati da Centri za socijalnu skrb mogu realizirati zadatke socijalnog rada u školi.\n\nS obzirom na navedeno predlažem da se ponovno razmotri pitanje školskog socijalnog radnika kao člana tima, s obzirom na predviđene aktivnosti propisane ovim Pravilnikom."]
[162,"Forum za slobodu odgoja","PRAVILNIK","Predlažemo da se ponovno dobro razmisli o stvarnom cilju kojeg ovaj Pravilnik treba ostvariti te s tim u vezi da se u potpunosti preispita sadržaj svih članaka. Ovakvim administrativnim opterećenjem prvenstveno razrednika ne rješava se problem nasilja u školama. U cijelom Pravilniku nejasno je na koga se misli kada se koristi termin „stručnjak za rad s djecom s poremećajima u ponašanju“ pa se postavlja pitanje koja je to osoba? Ukoliko se misli na posao stručnih suradnika, posebno psihologa, ovim Pravilnikom se očito pretpostavlja da svaka škola ima psihologa što ne odgovara stvarnom stanju u školama u Hrvatskoj. Brojke govore sljedeće: prema evidenciji Hrvatske psihološke komore (2016.) u Hrvatskoj radi 758 školskih psihologa na 434,284 učenika polaznika osnovnih i srednjih škola (Državni zavod za statistiku šk.god. 2016/2017). To znači da na jednog šk. psihologa dolazi 573 učenika. Upravo ove brojke govore o tome kako je ovaj Pravilnik potpuno neprovediv.\nUmjesto ovog Pravilnika predlažemo da se napravi  plan  provedbe školskih preventivnih programa te da se kontinuirano osmisle i održavaju edukacije za sve dionike odgojnog i obrazovnog procesa koje su usmjerene na otkrivanje rizičnih faktora kod djece, mehanizme njihove zaštite, razvoj komunikacijskih vještina i vještina rješavanja sukoba, razvijanje faktora otpornosti kod učenika, ali i općenito da se više usmjerimo i na dobrobit samih učitelja kao glavnih nositelja procesa. Organizacije civilnog društva u Hrvatskoj provode niz preventivnih programa u školama te imaju veliko iskustvo rada s učiteljima (npr. CAP program, UNICEF-ov program \"Stop nasilju\", Medijacija i sl.) te bi svakako bilo dobro prikupiti iskustva i škola i organizacija te istražiti utjecaj takvih programa u školama. Preventivni programi i njihova učinkovitost ne može se osjetiti preko noći i zahtjeva kontinuiran rad s učiteljima te potporu svima uključenima, ali dugoročno su najbolji mehanizam prevencije nasilja u školama što pokazuju mnogobrojna domaća i svjetska istraživanja."]
[163,"Jelena Vidaković","PRAVILNIK","Nažalost, ovaj Pravilnik donosi samo dodatno administrativno opterećenje, a istovremeno ga je nemoguće provesti u praksi zbog nedostatka stručnjaka u školi koji bi bili aktivni nositelji kvalitetne provedbe.\nOsim potpore učenicima s problemima u ponašanju potrebno je, istovremeno, puno kvalitetnije sankcioniranje neprihvatljivog ponašanja tih istih učenika što u ovom Pravilniku nije nigdje spomenuto. To je još samo dodatni posao za razrednike."]
[164,"Marica Brzica","PRAVILNIK","Mislim da Pravilnik neće riješiti stvarne probleme. Razrednici nisu kompetentni za odrađivanje navedenih zaduženja. Slažem se sa većinom napisanih komentara."]
[165,"Vanja Bojanić","PRAVILNIK","Stručno vijeće za preventivne programe i socijalne pedagoge Varaždinske županije\nPozdravljamo donošenje Pravilnika koji se odnosi na zaštitu učenika s problemima u ponašanju, jer se radi o djeci koja su izrazito vulnerabilna skupina i često neprepoznata kao takva, već etiketirana kao „zločesta“, „loša“ i sl., pogotovo kod manifestiranja aktivnih problema u ponašanju. To su djeca čije ponašanje je rezultat složene etiologije i djelovanja mnoštva rizičnih bio-psiho-socijalnih čimbenika, a prevencija problema u ponašanju i pružanje pomoći podrazumijeva smanjivanje rizičnih i jačanje zaštitnih čimbenika na svim područjima života djeteta. Jedno od najvažnijih preventivnih područja djelovanja je škola, zbog njene izrazite važnosti za život svakog djeteta i zbog činjenice da je njome obuhvaćeno svako dijete (i većina mladih u srednjim školama), što omogućava uvid u njihovu životnu situaciju i mogućnost intervencije. Škola može biti izuzetno važan zaštitni čimbenik, ali nažalost i rizični čimbenik koji doprinosi razvoju i jačanju problema u ponašanju, ako se djeci i mladima ne pristupa na adekvatan način.                                                                                                                                                                  Zbog svega navedenog, smatramo da je pravna regulacija postupanja prema učenicima u riziku i s razvijenim problemima u ponašanju u školskom sustavu potrebna.                                                                                                                           Što se tiče prijedloga Pravilnika o načinu i obliku provođenja odgojno-obrazovne potpore i stručnog tretmana učenika u riziku za razvoj problema u ponašanju i učenika s problemima u ponašanju, mišljenje našeg Stručnog vijeća je sljedeće:                                                             Pravilnik predviđa mjere odgojno-obrazovne potpore i stručnog tretmana za učenike u riziku za razvoj problema u ponašanju i učenike s problemima u ponašanju. Prema Pravilniku, svaka od tih mjera ima svoju opširnu proceduru donošenja i provedbe. Potreban je razrađeni pismeni prijedlog, razrađeni program, informiranje roditelja i razrednog vijeća tijekom trajanja mjere te izvješće o realizaciji i učinkovitosti. Sve to zahtijeva jako puno vremena i pisanja te dodatnu administraciju, a škole su već preplavljene administracijom koja je izvor frustracije za nastavno osoblje. Koliko god pravilnik bio dobar, neće biti dobar ako se ne primjenjuje, a to bi se lako moglo dogoditi zbog opširnosti predviđenog posla. Pravilnik predviđa primjenu mjera za sve učenike u riziku i s problemima u ponašanju – takvih učenika je oko 20% u našim školama. U jednoj školi od 500 učenika to bi bilo oko 100 učenika za koje bi stručni suradnik i razrednici trebali izrađivati i provoditi navedene programe. Uz činjenicu da mnoge škole imaju samo jednog stručnog suradnika koji najčešće nije socijalni pedagog te da su stručni suradnici i razrednici već opterećeni raznim drugim poslovima i administracijom, smatramo da provedba tih mjera ne bi zaživjela na odgovarajući način. Pravilnik je dobro zamišljen, ali da bi zaista mogao pridonijeti zaštiti djece u riziku i s problemima u ponašanju, svaka škola u RH bi obavezno trebala imati zaposlenog socijalnog pedagoga na puno radno vrijeme, odnosno bar još jednog stručnog suradnika ako je u školi već zaposlen socijalni pedagog. Socijalni pedagozi potrebni su i radi detekcije i dijagnosticiranja učenika u riziku i s problemima u ponašanju.                                                                                                                                                         U Pravilniku se koristi termin „tretman“, ali postavlja se pitanje je li opravdano koristiti taj termin u školskom okruženju gdje smo, prije svega, orijentirani na prevenciju, a tretman težih oblika poremećaja u ponašanju ostvaruje se u nekim drugim ustanovama i kroz neke druge oblike.                                                                                                                                  Također, Pravilnik daje veliku odgovornost razrednicima, a pitanje je jesu li oni dovoljno educirani za prepoznavanje rizičnih i zaštitnih faktora i pisanje programa. Predlažemo da se u pravilnik uvede obavezna godišnja edukacija o problematici problema u ponašanju na razini škole ili šire, kako bi se učitelji/nastavnici osnažili i senzibilizirali za tu problematiku. Također predlažemo i obaveznu superviziju za stručne suradnike, jer smatramo da bi to pridonijelo kvaliteti njihovog rada.\nSmatramo i da nisu dovoljno jasno razrađeni kriteriji koji govore o rizicima za razvoj problema u ponašanju i već razvijenim problemima u ponašanju. Npr. nepridržavanje propisanih pravila škole se smatra rizikom, a kršenje propisanih pravila škole problemom, nemarno odnošenje prema školskim obavezama je rizik, a neprihvatljivo odnošenje prema školskim obavezama problem, itd. Terminologija je dosta nejasna. Treba uzeti u obzir i kulturološki faktor jer ne možemo jednako vrednovati ponašanje učenika jedne romske škole gdje su kulturološki i običajni utjecaji drugačiji nego u nekoj školi u centru grada. Također, trebalo bi više naglasiti pasivne oblike problema u ponašanju.                                                U Pravilniku bi trebalo jasno navesti da dijagnosticiranje provode socijalni pedagozi pomoću sociopedagoških dijagnostičkih materijala.                                                                                                                                                      Prijedlog je da se u Pravilniku ne koristi samo krovni pojam „problemi u ponašanju“, već da se da objašnjenje što su to rizična ponašanja, teškoće u ponašanju i poremećaji u ponašanju. U članku 3., stavku 2. trebalo bi umjesto „učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju“ napisati „učenici s rizičnim ponašanjima“, jer se dalje u tekstu jasno navode određena ponašanja.                                                                                                                                                                                                                                                                                          S obzirom da se predviđa primjenjivanje odgojno-obrazovne potpore i stručnog tretmana prema učenicima kojima je izrečena pedagoška mjera, ovaj pravilnik trebalo bi uskladiti s  Pravilnikom o kriterijima za izricanje pedagoških mjera, kako bi se znalo koja vrsta intervencija se veže uz koju pedagošku mjeru. Pri tome mora biti jasno naglašeno da su odgojna-obrazovna potpora i stručni tretman načini pružanja pomoći, a ne kazna. Smatramo da čak nije nužno pravilnikom vezivati te načine pružanja pomoći uz pedagoške mjere.                                                                                     U članku 5. stavku 4. piše da se odgojno-obrazovna potpora i stručni tretman mogu primjenjivati istodobno. Smatramo da bi bilo bolje kad bi postojala mogućnost ukidanja jedne mjere i zamjene drugom, npr. ukidanje odgojno-obrazovne potpore prije isteka roka od 6 mjeseci ako bi za to postojala potreba i izricanje stručnog tretmana. U protivnom, istodobno provođenje dviju mjera zahtijevalo bi paralelno vođenje dva programa i previše administrativnih poslova bez jasne koristi.                                                                                                                                                                                          U Pravilniku se navodi da prije izricanja odgojno-obrazovne potpore i stručnog tretmana  treba obavijestiti roditelja/staratelja učenika. Nije navedeno na koji način treba obavijestiti roditelja/staratelja (usmeno ili pismeno), trebaju li roditelji/staratelji potpisati da su obaviješteni i je li potrebna suglasnost roditelja/staratelja za provođenje. To su elementi koji su važni u praksi. Također, u Pravilniku stoji da se roditelj/staratelj obavještava o odluci o provođenju odgojno-obrazovne potpore, odnosno stručnog tretmana. Opet se postavlja pitanje na koji način će biti obaviješten. Navodi se da je škola, ako roditelj/staratelj ne prihvaća provedbu stručnog tretmana, dužna obavijestiti Centar za socijalnu skrb. Nije navedeno može li roditelj/staratelj odbiti provođenje i odgojno-obrazovne potpore i je li škola dužna obavijestiti Centar za socijalnu skrb o tome. Također, smatramo da veći naglasak u Pravilniku treba biti na radu s roditeljima i njihovoj obavezi surađivanja sa školom, jer je to uvjet za uspješno pružanje pomoći djeci. Veći naglasak bi trebao biti i na lokalnoj zajednici, odnosno cijelom okruženju u kojem učenik odrasta.                                                                                                                                                                Izricanje, programiranje, provedba i evaluacija odgojno-obrazovne potpore i stručnog tretmana zahtijevaju puno administracije i smatramo da bi bilo korisno kad bi sastavni dio Pravilnika bili i potrebni obrasci.                                                                                                                                      U članku 11. navodi se da se odgojno-obrazovna potpora provodi kontinuirano tijekom školske godine, najmanje šest mjeseci.  Nije objašnjena procedura u slučajevima kad se odgojno-obrazovna potpora izrekne npr. krajem prvog polugodišta. Prenosi li se u novu školsku godinu, je li potrebno napraviti novu procjenu, donijeti novu odluku i sl. U članku 14. navodi se da je odgojno-obrazovna potpora ostvarila svoju svrhu kad učenik najmanje tri mjeseca uzastopno pokazuje poboljšanje u ponašanju. Pitanje je zbog čega bi u tim slučajevima odgojno-obrazovna potpora trebala trajati najmanje šest mjeseci.                                                         Članak 13. govori o provođenju odgojno-obrazovne potpore. U stavku 2. nabrajaju se dodatni oblici potpore, ali nije jasno objašnjeno zbog čega se nazivaju dodatnim oblicima, odnosno koji bi to bili osnovni oblici potpore.  U članku 15. navodi se da razrednik podnosi izvješće o realizaciji odgojno-obrazovne potpore, ali ne navodi se kome se to izvješće podnosi.                                              U članku 19. opisuje se koje postupke redoviti stručni tretman može uključivati, ali po navedenom se ne vidi neka značajna razlika između redovitog stručnog tretmana i odgojno-obrazovne potpore, osim što bi redoviti stručni tretman trebao provoditi stručni suradnik. Smatramo da bi trebalo jasnije opisati tu razliku.                                                                                                          Postavlja se i pitanje kada bi razrednici i stručni suradnici trebali raditi s djecom, pogotovo individualno. Jako je teško pronaći vremena za individualni rad jer učenici imaju veliku satnicu, mnogi ovise o autobusnom prijevozu i sl. Sadašnja praksa je da stručni suradnici učenike „uzimaju“ s nastave, što nije sasvim zadovoljavajuće rješenje.                                                                      U članku  20. spominje se produženi stručni tretman koji se provodi prije ili poslije nastave, ali nije jasno definirano i opisano tko ga provodi, na koji način se provodi, s kojim učenicima, koliko vremenski traje u danu, koji su uvjeti za traženje suglasnosti Ministarstva i dr. Postavlja se i pitanje funkcionalnosti djece nakon 6 ili 7 sati nastave. Također, nisu navedeni ni kriteriji po kojima bi odlučivali hoćemo li izreći redoviti ili produženi stručni tretman.                                                                 U članku 21. opisuje se intenzivni stručni tretman za učenike koji ugrožavaju svoju i tuđu sigurnost i navodi se da se taj tretman provodi prije ili nakon nastave u posebnim razrednim odjelima. Smatramo da nema nikakvog smisla provoditi takav tretman prije ili nakon nastave već isključivo za vrijeme nastavnog dana, paralelno s redovnom nastavom, u posebnom odjelu, kako je navedeno u Pravilniku. Također, trebali bi biti jasniji kriteriji za izricanje intenzivnog stručnog tretmana i jasno napisano je li potrebno Rješenje Ureda državne uprave za izricanje tog tretmana te na koji način se traži suglasnost Ministarstva za provođenje. U stavku 4. navodi se da je ravnatelj dužan osigurati stručnog suradnika s odgovarajućom edukacijom ako ga škola nema. Ne navodi se na koji način (mobilni stručni timovi, novo zapošljavanje, vanjski suradnici i dr.)                                                                                                                                                                 U članku 23. navodi se da voditelj intenzivnog stručnog tretmana informira razredno vijeće i roditelja/staratelja o provođenju tretmana najmanje svaka tri mjeseca. U tom članku izbrisali bismo riječ „intenzivnog“ jer je informiranje važno za sve oblike stručnog tretmana. Također, obaveza informiranja roditelja trebala bi biti češća od tri mjeseca, jer su roditelji važan dio tretmanskog procesa.            \nUz navedene primjedbe, smatramo da Pravilnik može doprinijeti zaštiti djece u riziku i s problemima u ponašanju, ali uz smanjenje administrativnih obaveza, kako bi se više vremena moglo posvetiti konkretnom radu s učenicima i roditeljima. Trebalo bi rasteretiti razrednike, konstantno educirati nastavno osoblje o problematici problema u ponašanju te obavezno omogućiti zapošljavanje socijalnog pedagoga u svakoj školi, s obzirom da se ne predviđa samo univerzalna, već i selektivna i indicirana prevencija."]
[166,"Dunja Marušić Brezetić","PRAVILNIK","I. gimnazija Zagreb - nastavničko vijeće\n\nNacrt pravilnika samo povećava administraciju no ne rješava probleme vezane uz ponašanje učenika. Prekomplicirano i neučinkovito."]
[167,"Tanja K. Kržanić","PRAVILNIK","Mislim da su problemi nasilja u školama preopširni i preozbiljni da bi ih se rješavalo jednim ovoliko nedorečenim Pravilnikom koji zapravo predviđa samo dodatno administrativno opterećenje razrednika, a ne rasterećenje. Posljedice neprihvaćanja tretmana za učenika i roditelja nisu navedene u prijedlogu Pravilnika, što smatram prijeko potrebnim.  Također, potrebno je skratiti sami postupak pri izricanju mjera, osloboditi ga puste papirologije. Cijeli je prijedlog Pravilnika koncipiran tako da navede razrednika, ravnatelja i stručnu službu da odustane od cijelog postupka."]
[168,"Manda Azinović","PRAVILNIK","Bilo bi jako lijepo kad bi pravilnike pisali ljudi koji doista poznaju situaciju na terenu, tj. u razredu. Razrednici imaju toliko psihičkog i fizičkog zaduženja, da ova 2 sata umanjenja nastave smatram uvredom. Osim toga, od razrednika se očekuje da bude svom razredu sve, od onog koji skuplja novce za kino, do onog koji razgovara sa suicidalnim učenicima. E pa mi nismo obučeni za to. Prošla godina mi je bila najstresnija do sada, a radim 17 godina, jer sam cijelu godinu bila oslonac djevojčici iz razreda, koja se nije mogla pomiriti sa teškim razvodom roditelja. Kad mi je pokazala izrezane ruke, srce mi je stalo.\n Razrednik radi još jedan dodatni posao, uz svoj predmet, a sada ga se želi još više opteretiti. Rasteretite nas! Pomozite nam da da radimo ono za što smo obučeni.\nI još jedna stvar. Kada se govori o učenicima s problemima, apsolutno se zapostavlja ostatak razred, koji onda zapravo ima isto probleme. Mi nemamo jedno dijete u razredu, imamo ih puno više. I svako dijete ima svoju priču. Koju ponekad ne stignemo čuti. A morali bismo."]
[169,"Tatjana Maršić","PRAVILNIK","Ovako:Razrednici u zaduženjima imaju 2(dva sata) neposrednog odgojno-obrazovnog rada tjedno !Sav posao prebacuje se na njih.Mi bismo trebali pisati program za rad s učenikom rizičnog ponašanja!Nismo za to školovani!Ne bi li Pravilnikom svakoj školi dopustili zaposliti socijalne pedagoge,edukatore-rehabilitatore i psihologe koji bi bili prava potpora učrnicima,učiteljima i roditeljima?? \n   Gdje je tu odgovornost roditelja?Njima trebamo slati obavijesti,tražiti pristanak...ako ne daju pristanak,trebamo zvati CZSS. Postupak traje koliko i školovanje učenika.Gdje su tu prava učenika na primjeren oblik školovanja?Gdje su tu prava ostalih učenika koji nisu u riziku za razvoj problema u ponašanju??\nZar nismo donedavno provodili produženi stručni postupak koji nije imao rezultate (jesu li uopće provedena ispitivanja o uspješnosti istog??). Škola odgaja i obrazuje djecu,ne preodgaja!\n      Slažem se,treba nam Pravilnik.Jasan,učinkovit i pravovremeno primjenjiv,jer dok mi \"pratimo\"učenike s problemima u ponašanju(pišemo programe koje nismo kompetentni pisati,izvješća,očitovanja raznim službama,liječnicima,policiji...) trpe ostali učenici,nastavni proces,razrednici,roditelji ostalih učenika i nedostatna stručna služba u malim školama.Trebaju nam konkretne mjere kako bi zaista pomogli učenicima kojima je pomoć potrebna i zaštitili od nasilja sve ostale učenike i učitelje iz neposrednog okruženja!"]
[170,"Marina Stojković ","PRAVILNIK","Dakle, opet se sve svodi na to da se razrednicima uvaljuje hrpa dodatnog posla (o papirologiji da ni ne govorim), i to posla za koji nismo ni educirani. Smatram da me jedan kolegij iz psihologije i jedan kolegij iz pedagogije koje sam odslušala na fakultetu ne čine ni psihologom ni pedagogom. Uistinu se ne osjećam kvalificiranom pisati program za preodgoj problematičnih učenika. Mislim da od ovakvih mjera neće biti nikakve koristi u prvom redu jer će se ljudi jako teško odlučivati na pokretanje ovakvih mjera. S druge strane ne vidim tu neke posebne kazne za učenike. Također je suludo da su roditelji lišeni bilo kakve odgovornosti."]
[171,"Marijana Matušin Krevzelj","PRAVILNIK","Mene zanima na koji način se misli podržati učitelje i profesore da se osjećaju kompetentno da kao razrednici ispune očekivanja koja se pred njih postavljaju ovim pravilnikom. Očito je da se treba mijenjati klima u školama na način da se učitelji osjećaju podržani od strane stručnjaka i da u njima vide saveznike, kako bi zajedničkom suradnjom pomogli djeci koja su u riziku za razvoj problema u ponašanju ili već pokazuju probleme u ponašanju. Isto tako, smatram da i stručnjaci koji se bave ovom populacijom, koja je iznimno zahtjevna trebaju biti podržani u smislu omogućavanja polaženja dodatnih edukacija ili supervizije kako bi i njihov rad bio kvalitetniji. Također bitno je definirati o kojim se točno stručnjacima radi. Ima li ih dovoljno u sustavu kako bi se poslovi zamišljeni ovim pravilnikom mogli kvalitetno obavljati? Hoće li biti zaposleni na radnim mjestima koja već postoje ili će se osmisliti nova radna mjesta? \nKao socijalni pedagog pozdravljam donošenje pravilnika koji bi uredio postupanje prema djeci koja pokazuju probleme u ponašanju, ali smatram da bi pravilnik trebalo doraditi na način da se jasno odredi tko će i na koji način provoditi predviđene mjere. Nejasno mi je na koji način su predviđene mjere u korelaciji s recimo Produženim stručnim postupkom koji već postoji u nekim osnovnim školama i kako će se uklopiti u postojeću satnicu kako razrednika, tako i samih stručnjaka koji su predviđeni za rad s tom populacijom djece. Smatram da je nužno poraditi na suradnji škola sa zdravstvenim ustanovama i centrima za socijalnu skrb koji se također bave istom populacijom, kako bi se multidisciplinarno i usklađeno djelovalo, kako prema djeci tako i prema njihovim roditeljima, bez čije suradnje je promjena ponašanja nemoguća. Sam pravilnik nikako nije dovoljan, potrebna je šira reforma sustava koja će uskladiti djelovanje svih institucija koje se bave dobrobiti djece,  kako bi  sva djeca ostvarila svoje pravo na za njih adekvatno obrazovanje."]
[172,"Morena  Rumora","PRAVILNIK","Nepošteno i nadasve loše je  svaljivati sve na razrednike. Sami postupci otegnut će se u nedogled, a učenik će ostati zaštićen. Poruka koja se šalje: samo ti radi sinko nered, nitko ti ništa ne može.\nUostalom, u našim je školama kroničan nedostatak pedagoga, psihologa, odnosno stručne službe.\nPapiri, papiri, papiri i još papira. To je rasterećenje? Za koga? Kako uopće zamišljate da će imati učinka? Odgovorno tvrdim  da neće. Baš  suprotno. Ne nude se brze i konkretne mjere koje bi spriječile neprihvatljivo ponašanje. A to nama treba."]
[173,"Jelena Šutić Alaga ","PRAVILNIK","Opet razrednicima još dodatne papirologije, a nikakve pomoći učenicima kojima je namijenjena. Trebalo se savjetovati s razrednicima s dugogodišnjim iskustvom razredništva,a ne s Centrima,doktorima i ostalim koji ne znaju što znači bit razrednik.\nOim Pravilnikom bi trebali odgajati učenike, obrazovanje spada u drugi plan,ili uopće nece bit vremena za to."]
[174,"Vladimira Vuković","PRAVILNIK","Dugotrajni postupci, koje predviđa nacrt ovog Pravilnika neće pomoći učenicima s problemima u ponašanju niti učenicima uzornog vladanja kojima je uskraćeno pravo na učenje u normalnim uvjetima. Učiteljima i razrednicima, ali i stručnim suradnicima i ravnateljima su potrebne konkretne metode i instrumenti za brzo djelovanje. Zašto se svaki pravilnik svodi na opsežne papirnate poslove razrednika i stručne službe? Kome se na taj način želi pomoći ili odmoći? Učenici s problematičnim ponašanjem se ne osjećaju kažnjenima ni uz dosadašnje pedagoške mjere, a s novim Pravilnikom neće ni oni niti uzorni učenici shvatiti što se to dogodio, kako se problematično ponašanje ne bi ponovilo ili kako bi ono prestalo."]
[175,"Ivana Grandić","PRAVILNIK","Svima nama koji radimo u nastavi potreban je brz i učinkovit pravilnik koji će učenike koji žele raditi i nas nastavnike zaštititi od učenika s problemima u ponašanju. \nMislim da ovaj nacrt Pravilnika ne donose učinkovite alate, već samo povratak na nešto od čega se već jednom odustalo jer se pokazalo kao neučinkovito. Razrednici su već i ovako zatrpani administrativnim poslovima (za koje dobivaju tek 2 sata tjedno), a novi nacrt nameće razrednicima obveze za koje oni nisu educirani i koje iziskuju njihov velik dodatni angažman."]
[176,"Vlasta Žnidarić","PRAVILNIK","Slažem se s mišljenjem većine kolega o ovome Pravilniku. Neprihvatljivo je na leđa razrednika stavljati ovakav teret, jer, kao što je već više puta spomenuto, razrednici su nastavnici raznih profila, ali nisu stručna služba i nisu dovoljno educirani za rad s učenicima s problemima u ponašanju. Za to su educirani stručnjaci, kojih po školama nema dovoljno. Osim toga, razrednici su već ionako preopterećeni administracijom, a ovo piskaranje kakvo se predlaže zaista nema smisla. Kad dođe do nepoželjnog ponašanja na nastavi, potrebno je reagirati odmah, kako zbog pojedinca ne bi trpio nastavni proces i ostali učenici, a o takvim mjerama nigdje nema ni riječi. Ovakav pravilnik poručuje samo da se ''nešto radi'', ali u stvarnosti neće riješiti ništa."]
[177,"Dom za starije osobe Centar","PRAVILNIK","Socijalni radnici u školi su u svom radu usmjereni na konstruktivno rješavanje postojećih problema i sukoba među učenicima, stjecanju socijalnih vještina kao i na unaprjeđenju njihovih osobnosti kroz grupni i individualni rad.\nŠkolski socijalni radnici procjenjuju  odnose  među učenicima u razredu, između članova obitelji, između obitelji i škole, potreba, rizike, te  iznalaženje najadekvatnijih oblika intervencija i stručne pomoći.\nDosadašnja suradnja škola sa institucijama sustava socijlane skrbi odnosi se na rješavanje pojedinačnih slučajeva i to najčešće onih gdje su se problemi u ponašanju i razvoju učenika već toliko manifestirali da je potrebna hitna intervencija socijalne skrbi a  nije realno očekivati da Centri za socijalnu skrb mogu realizirati zadatke socijalnog rada u školi.\nPredloženim Pravilnikom upravo se nastoji u najranijoj fazi procijeniti rizike kako bi se integriranim pristupom osigurale intervencije i prevenirali daljnji problemi u ponašanju gdje je uz psihologa i socijalnog pedagoga ključna uloga socijalnog radnika, u prepoznavanju rizika, procjeni potreba i kapaciteta, ne samo djeteta, već i obitelji i šire zajednice, te\npovezivanje i suradnja sa centrima za socijalnu skrb i drugim dionicima koji na razini lokalne zajednice djeluju na prevenciji neprihvatljivog ponašanja djece i mladih. \nIskustva većine zemalja Europske Unije pokazuje potrebu za uvođenjem struke socijalnog rada u sustav  obrazovanja  (od 28 zemalja članica Europske Unije u njih 25 u školama rade i ravnopravno kao članovi stručnih tima sudjeluju socijalni radnici).\nObzirom na navedeno predlažemo da se ponovno razmotri pitanje školskog socijalnog radnika kao člana tima, obzirom na predviđenje aktivnosti propisane ovim Pravilnikom."]
[178,"Maja Benak","PRAVILNIK","Smatram da se uvođenjem ovog Pravilnika neće promijeniti ništa. Nije toliki problem administracija razrednika, razrednici su naviknuti na sastavljanje i pisanje izvješća, planova, programa...problem je što će učenicima koji u školu dolaze zaista učiti i raditi i dalje nastavu ometati učenici u riziku za razvoj problema jer je (uvjerena sam) svaki razrednik s takvim učenicima odradio sve programe pomoći za koje je kompetentan. Mislim da će nastava za sve dionike biti kvalitetnija kad se uvedu neke druge mjere za učenike u riziku, ne one \"papirnate\" koje ne znače ništa ni učeniku ni roditelju. Primjerice neki oblik suspenzije na tjedan-dva pa da kroz to vrijeme roditelj/skrbnik odrađuje zajedno sa svojim djetetom različite stručne tretmane."]
[179,"Suzana Okrugić","PRAVILNIK","Poštovani,\nčitajući i razmišljajući o Pravilniku shvatila sam kako je u našem sustavu važno samo donijeti pravilnike, a da se pri tome ne razmisli i ne istraži hoće li to funkcionirati ili neće. Nažalost, svi novi nameti od učitelja zahtijevaju mnogo administrativnih poslova, mnogo teorije što, nažalost, rezultira manjkom vremena za djelovanje na određeni problem, što je mnogo važnije. Nažalost, naš sustav se odmaknuo od pojma ŠKOLA jer je u pozadinu stavio učenike koji bi trebali biti primarni i stavio naglasak na provjeravanje sposobnosti učitelja i na dodatno administrativno opterećenje, naravno, i to je važno u odgojno - obrazovnom sustavu, ali je stavljen prevelik naglasak i smatram ga preopširnim. Smatram kako se postupajući po ovom Pravilniku neće riješiti problem, nego će nadređeni zaštiti sebe planom koji su sastavili razrednik i stručni suradnik (naravno), a lopticu će prebaciti na razrednika koji,i uz sav taj trud koji ulaže u rješavanju problematične situacije u učionici, sastavlja zapisnik razgovora s učenikom, roditeljem...kako bi se zaštitio jer je radio i želio riješiti određeni problem. Razmišljajući o Školi za život i ovom Pravilniku naš posao prelazi u \"papire\", a rad u učionici odlazi uz zaborav. Od učitelja se očekuje birokracija, a što je s organiziranjem kvalitetne nastave? Po mome mišljenju, birokraciju bi trebalo smanjiti i dopustiti učitelju da si organizira dan sa svojim učenicima, što je, u biti, i naš posao."]
[180,"ANTEA RUKAVINA IVANJKO","PRAVILNIK","Ovaj pravilnik bi trebao nekome služiti u sustavu. Probajte napraviti nekakvu simulaciju ili zbilja naći neki slučaj i pokušajte provesti nešto od ovoga u djelo, pa ćete vidjeti koliko je to posla, koliko svima nedostaje edukacije za tako nešto.\n\nUvedite više nekakvu restituciju, nikakvi stručni tretmani neće pomoći dok god ne postoje posljedice nekih djela. Uzroci ponašanja mogu biti različiti, a na leđa razrednika se stavlja da bude nekoliko stručnih suradnika u jednom. Nekoj djeci je potrebna ozbiljna pomoć, kao i njihovim obiteljima i ovakvim mjerama možemo samo naštetiti."]
[181,"Dubravka Novosel Guszak","PRAVILNIK","Županijsko strućno vijeće socijalnih pedagoga\nČlanovi Županijskog strućnog vijeća socijalnih pedagoga podržava Pravilnik. Kao što se Pravilnikom o osnovnoškolskom i srednjoškolskom odgoju i obrazovanju učenicima s teškoćama u razvoju propisuje potpora tim učenicima, tako se i ovim Pravilnikom propisuje potpora učenicima u riziku i s problemima u ponašanju. Ovim Pravilnikom se izjednačava status učenika s teškoćama u razvoju i učenika u riziku i s problemima u ponašanju. I jedni i drugi opisani su u čl 65 Zakona o odgoju i obrazovanju u srednjoj školi.\nOvi pravilnikom djeca s problemima u ponašanju bi dobila status koji imaju po Zakonu o odgoju i obrazovanju, ali se do sada nisu primjenjivali. Pravilnikom će poštivati njihova prava koja proizlaze iz njihovih potreba."]
[182,"Dragan Bubalo","PRAVILNIK","sa 25 godina iskustva u prosvjeti Vam kažem: NEUPOTREBLJIV, BESKORISTAN  I BESMISLEN"]
[183,"Maja Bačić Ostović","PRAVILNIK","Mišljenja sam da se ovaj nacrt Pravilnika u cijelosti treba odbaciti jer on zapravo u većoj mjeri samo opisuje već postojeću praksu većine razrednika i stručnih službi po školama. Razgovori s učenikom, roditeljima, traženje podrške stručne službe te dogovaranje postupaka na razrednim vijećima su zapravo već uobičajeni odgojno-obrazovni postupci, a i iz stanja po školama je vidljivo da nam trebaju efikasnije i konkretnije mjere npr. suspenzija. Nadalje, ovaj Pravilnik navodi razrednika kao onog tko prepoznaje učenika u riziku za razvoj problema u ponašanju, no razrednici nisu dovoljno educirani da bi to mogli procjenjivati. Tom logikom nam onda niti ne trebaju psiholozi ili socijalni pedagozi jer bi razrednici mogli odrađivati sve situacije gdje se javi potreba za stručnjakom tog tipa. Nedovoljno je pojašnjen taj izraz „u riziku za razvoj problema u ponašanju“, što on znači i koja ponašanja pokriva te koliko učestalo se određeno ponašanje ponavlja da bi se moglo djelovati. Ovo možda zvuči pretjerano, no to je ono s čime se mi u praksi susrećemo kada imamo roditelje koji nisu spremni na suradnju i koji propituju našu procjenu.  Nadalje, količina posla, posebice administrativnog koji se stavlja na teret razrednicima je značajna, a ne predviđa nekakva rasterećenja u vidu radnih zaduženja koja su sada važeća.\nSporno mi je što se odgojno-obrazovna potpora ili stručni tretman vezuju uz pedagošku mjeru. Također, mislim da treba povesti računa i razraditi situacije kad roditelji ne surađuju. \nZaključujem, predloženi Pravilnik ne odstupa u značajnoj mjeri od aktualno prisutnih propisa  te prakse u hrvatskim školama te ga treba odbaciti."]
[184,"Marija Jurišić Šarlija","PRAVILNIK","Poštovani,\nPozdravljam  donošenje  dokumenta kojim je cilj smanjiti sve veće probleme u ponašanju učenika, ali mislim da opet idemo obrnutim redoslijedom.  Prvo je trebalo promijeniti Pravilnik o pedagoškim mjerama da one prestanu biti samo slova na papiru i da učenici koji su ih zaslužili snose neke posljedice za svoje neprimjereno ponašanje. Također smatram da su ovim prijedlogom pravilnika učenici još bolje zaštićeni, te da oni moraju završiti školu bez obzira na njihovo ponašanje. Kroz čitav pravilnik se utvrđuju obveze razrednicima za koje oni nisu educirani i koje zahtijevaju njihov velik dodatni angažman. Namjera je predlagača da razrednik sam ili uz pomoć stručnog suradnika organizira dodatnu potporu učeniku u školskom okruženju ( radionice, individualni i grupni razgovori...). Apsurdno je od razrednika očekivati nemoguće jer on nije defektolog, socijalni pedagog, psiholog, psihijatar, kriminalist. Smatramo da stručni tretman treba prepustiti stručnjacima."]
[185,"Ivana Kovač","PRAVILNIK","Oh, znači moguće je? Još jedan? Već sam bila u apstinencijskoj krizi, ali s ovakvim naslovom dugo će me držat sveopća radost oko novog pravilnika. Dva sata na razredništvo. Toliko svaki hrvatski razrednik ima prostora u zaduženjima koje mu svečano uruči tajnica na početku školske godine. Tu ću kvotu, tj. minutažu odradit samo pisajući zapisnik s gore navedenim nazivom pravilnika. Sve ostale poslove razrednika, tipa individualni kontakti, posjet muzeju, razgovor sa školskom liječnicom, unos u e-maticu, sat razrednika, kontaktiranje turističke agencije, pisanje suglasnosti i privole (paz, nije to isto hehe), pisanje plana i programa ekskurzije, ekskurziju, itditditd odradit će- e pa ja ne znam tko. Vrtim film, je da sam fakultete završila prije 150 godina, još se sjećam tu i tamo što su me učili. Od ovoh kompetencija nemam ni k. Što razlikuje \"nemarno\" od \"neprihvatljivog\"? Ok, snaći ću se, ali moja percepcija oba termina nisu u jednakosti poimanja kod nekok drugog sirotog razrednika. Ja se ne obazirem na to što me učenik ne pozdravi pri ulasku u školu. Zbog istog će \"incidenta\", iz neke druge percepcije, taj isti učenik, kako vidimo \"neprihvatljivog\" ponašanja, još krmeljiv u ravnateljičin ured. Pa ti brajo opet neprihvatljivo šuti ranim jutrom. Da se nadovežem, članak 8. i 9 kaže: \"Na prijedlog razrednika i stručnog suradnika\"..- e, pa sad, znamo i za škole koje nekako nemaju stručnog suradnika - pedagoga, psihologa i ine. Uskačemo li s knjižničarkom? Papir kaže da je i ona stručni suradnik. Prema članku 6. Zakoni RH propisuju načela o dobrobiti djeteta. što ćemo s ostatkom pristojne, fine, dobrohotne djece s pravom na smirenu, fokusiranu razrednicu još zdravog razuma i nenačetog zdravlja. Ima li rješenja? Ima. Dva. Promijenite Pravilnik o pedagoškim mjerama i uvedite mrsku vam suspenziju. Brzo će vam roditelji nakon sedam dana intenzivnog druženja sa suspendiranim klincem istog vratiti milog i čilog u školu. Drugi: Promijenite zaduženja razrednika, i umjesto 2 sata tjedno slobodno uračunajte 26. Koliko je i riječi u nazivu ovog čuda."]
[186,"Marija Paro","PRAVILNIK","Poštovani,\nuzimajući u obzir aktualne trendove u odgoju i obrazovanju učenika s problemima u ponašanju kao i njihovu sveprisutniju heterogenost u etiološkom i fenomenološkom pogledu pohvaljujem izradu ovog pravilnika.\n Vrijedno je da se napokon jasno odrede smjernice u radu, nositelji istih te konkretni koraci u poduzimanju odgojno – obrazovne potpore učenika s problemima u ponašanju.\n Iščitavajući pravilnik pojavila su mi se neka pitanja: \n• prikladnost termina TRETMAN – možda je ipak malo prekrut za školsko okruženje?\n• važnost jasnog definiranja tko je to stručnjak educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju, odnosno stručni suradnik s odgovarajućom stručnom edukacijom u području rada s učenicima s problemima u ponašanju (čl.10 st.4, čl.16 st.1 …)? – koja vrsta i razina edukacije je ptrebna?\n• da li je nužno vezivati mjere odgojno-obrazovne potpore s pedagoškim mjerama (čl.5 st.4)?\n• zašto pravilnik ne podrazumijeva provođenje intenzivnog stručnog tretmana i tijekom nastave kad se zna da su u praksi česte intervencije stručnih suradnika (čl.21 st.2)? Također uzimajući u obzir specifičnosti, zahtjevnosti i heterogenosti naših učenika ne bi li prisustvo stručnjaka tijekom nastave (kada za to postoji potreba) omogućilo kvalitetnije uključivanje učenika u grupni rad, kvalitetnije usvajanje nastavnog gradiva, rješavanje aktualnih emocionalnih i psiholoških teškoća i kriza, izgradnju zdravih odnosa među učenicima…"]
[187,"Tanja Dujak Pešić","PRAVILNIK","Poštovani, pohvaljujem pokretanje Pravilnika i dajem mu podršku te smatram da je neophodan.\nČitajući Pravilnik, neka moja razmišljanja su: \n1. Vezivanje odgojno-obrazovne potpore i stručnog tretmana uz pedagoške mjere (čl.5 st.4) - je li nužno vezivati mjere potpore i pomoći uz pedagoške mjere?\n2. Provođenje intenzivnog stručnog tretmana prije ili poslije nastave (čl.21 st.2) - ne bi li bilo u redu predvidjeti mogućnost provođenja i tijekom nastave, s obzirom da u praksi tijekom nastave često mora intervenirati stručni suradnik?\n3. Stručnjak educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju, odnosno stručni suradnik s odgovarajućom stručnom edukacijom u području rada s učenicima s problemima u ponašanju je socijalni pedagog koji se educira na Edukacijsko-rehabilitacijskom fakultetu.\nTanja Dujak Pešić, prof.soc.ped."]
[188,"Zagrebačko psihološko društvo","PRAVILNIK","Preporučamo da se ovaj nacrt Pravilnika u cijelosti odbaci jer smatramo da predstavlja ishitreni, površan i kontraproduktivan odgovor na ozbiljan i dugotrajni problem nasilja u školi. \nPredloženi Pravilnik ne odstupa u značajnoj mjeri od aktualno prisutnih propisa  te prakse u hrvatskim školama. On predviđa prvenstveno administrativno proširenje određenih postupaka i intervencija koje su i ranije bile obilježene mnogim teškoćama u realizaciji. Zato ne možemo, a da se ne pitamo zbog čega dodatno nadograđivati recept koji očito ne funkcionira?\nU hrvatskim školama naime radi nedovoljan broj stručnih suradnika, a djelatnici škola su višestruko preopterećeni. Mali je broj škola zaista ekipiran sa cjelovitim stručnim timom, a postoje škole koje kao stručnog suradnika imaju samo pedagoga, od kojih neki pokrivaju više škola. Ovo Predlagatelju nije ili barem ne bi smjela biti novost, a ako ipak jest, evo brojki. U osnovnim školama u RH zaposleno je 378 psihologa (336 na puno radno vrijeme), a osnovnu školu pohađa 316.565 učenika. U srednjim školama, koje pohađa 159.698 učenika, radi 194 psihologa (izvor: MZO, DZS, 2017./18.). Nejasno je također na koga Predlagatelj misli koristeći se generalizirano definiranim terminom „stručnjak za rad s djecom s poremećajima u ponašanju“. Imajući u vidu ove, jedine dostupne, podatake (još uvijek čekamo odgovor na postavljeni upit prema Ministarstvu obrazovanja i znanosti o broju stručnih suradnika u osnovnim i srednjim školama u ovoj školskoj godini), pitanje koje se prvo nameće jest – tko će i kada provoditi ovo što se Pravilnikom propisuje? Uz to što je Pravilnik neprovediv zbog malog broja stručnih suradnika u školama, jednako je tako u sadašnjim okolnostima neprovediva i mjera produženog stručnog tretmana. Tko je voditelj takve odgojno-obrazovne skupine i tko financira njezin rad? Kako će se ta mjera provesti u školama koje nemaju odgovarajućeg kadra ili prostorne uvjete? Koliko se čeka na suglasnost ministarstva za osnivanje takve skupine?\nOsim što Pravilnik akterima ovog procesa donosi dodatnu administraciju kojom su djelatnici škola, a posebno stručni suradnici preopterećeni (na što upozoravaju u svakoj  prilici), on predviđa i značajnu ulogu razrednika u procjeni i vođenju odgojno – obrazovne potpore posebno za skupinu učenika s rizikom za poremećaj u ponašanju. Dapače, razrednika stavlja u poziciju da predlaže mjeru, informira roditelje, izrađuje program te procjenjuje napredak učenika. Nejasno je temeljem kojih stručnih spoznaja Predlagatelj na ovaj način uređuje protokol s obzirom na to da razrednici naprosto ne barataju specifičnim stručnim kompetencijama kako za procjenu tako i za tretmanski rad sa skupinom djece koja je okarakterizirana kao rizična i potrebita za dodatnom stručnom podrškom. Smatramo takvu poziciju i zahtjeve nedopustivima, posebno imajući u vidu da se jedna od mjera i zadaća koju stručni postupak uključuje odnosi na individualno i grupno savjetovanje učenika, za što je nužno da onaj tko to provodi ima vrlo specifična znanja i vještine. Ovo ističemo zbog toga što osoba koja to nema, koliko god dobronamjerna bila, pogrešnim intervencijama ne samo da neće pomoći već može nanijeti i ozbiljnu štetu. Osim što je neodgovorno u odnosu na djecu, ovakva praksa, koja bi stavila razrednike u ulogu savjetovatelja za koju nemaju potrebne kompetencije i nije njihova primarna zadaća, povećava uvjete i faktore koji doprinose smanjivanju njihovog samopouzdanja i osjećaja osobne kompetencije, osjećaju nemoći i sagorijevanju na poslu te posljedično mogu dovesti do slabljenja kvalitete odnosa sa učenicima. \nNadalje, definicija i opis „učenika u riziku za razvoj problema u ponašanju“ široka je i nejasno postavljena. Kako bismo se uhvatili u koštac sa bilo kojim problemom, osnovni je preduvjet da ga znamo definirati. Ova definicija obuhvaća velik broj djece i mladih u kojih su uzroci za navedeni rizik sasvim različiti pa je samim time potrebno da su različite i intervencije. Na  primjer, ovom opisu odgovara dijete u procesu tugovanja, zlostavljano i/ili zanemareno dijete, dijete koje proživljava neku krizu ili obiteljski problem poput rastave roditelja, kao i depresivno, tjeskobno dijete ili pak dijete sa nekom (neprepoznatom) razvojnom teškoćom. Ono što se u svakodnevnom životu naziva neposlušnošću, prkosom, agresijom, lijenošću ili razmaženošću jest najčešće posljedica nečega. Ova (prethodna) rečenica ne služi opravdavanju takvog ponašanja, već razumijevanju da ukoliko ne znamo uzrok ne možemo učinkovito rješavati posljedicu. Neučinkovitim, nestručnim, površnim i birokratskim pristupom nanosimo štetu djetetu te zamagljujemo problem do njegove neminovne eskalacije.\nNa kraju, najvažnija zamjerka ovakvom pristupu i Pravilniku koji je iz njega proizašao jest činjenica da on u fokus stavlja učenikovo ponašanje, dakle primarno se orijentira na  promjenu učenika, bez promjene okolnosti i sredine u kojoj se manifestiraju teškoće i konflikti (poput reakcija nastavnika, školskih zahtjeva, načina ophođenja odraslih u školi...). Težište nije na odnosu učitelj – učenik (za koji učitelj ima veću moć i odgovornost), već se teret odgovornosti za promjenu stavlja isključivo na leđa djece. Škole već posjeduju pravilnike i akte kojima se regulira kućni red škole i pedagoške mjere kao vid discipliniranja, tako da još jedan pravilnik u tu svrhu smatramo redundantnim. Noviji pristupi u preventivnim programima prednost daju načelima restitucije, izbjegavajući kažnjavanje kao vid tradicionalnog discipliniranja jer se pokazalo da su kazne slabo učinkovite u zaustavljanju nasilnog ponašanja, ponajviše jer ne uče učenike kako drugačije, rijetko motiviraju na promjenu i poželjno ponašanje i na kraju ne bave se pronalaženjem odgovora na pitanje „Zašto?“.  Bez odgovora na to pitanje i rješenja baziranih i usmjerenih na razumijevanje uzroka već uz naglasak na kaznama, sankcijama, restrikcijama i pokušaju mijenjanja isključivo djetetova ponašanja šaljemo djeci snažne poruke koje ne uzimaju u obzir odgovornost odraslih i zbog toga nerijetko rezultiraju intenzivnijim manifestacijama simptoma. \nStručnjaci (ne samo psiholozi) znaju kako mogu utjecati na smanjenje nasilja u školama i u društvu općenito, no to traži dugoročan i sveobuhvatan pristup (primjer za to jest UNICEF-ov program 'Stop nasilju' koji je kontinuiranim i sveobuhvatnim pristupom u školama u kojima se provodio doveo do smanjenja nasilja za pola, a zlostavljanja za 2/3). Umjesto ovog Pravilnika predlažemo da se napravi ozbiljan plan implementacije i provedbe preventivnih programa ali i obavezna edukacija, osnaživanje i supervizija učitelja, stručnih suradnika i ravnatelja. Takve edukacije trebale bi biti usmjerene ka razumijevanju dječjeg razvoja, vježbanju komunikacijskih vještina i odnosnih kompetencija, jer praksa nam pokazuje da su te vještine nedovoljno zastupljene odnosno zanemarene, a znanje koje imamo da su neophodne ukoliko želimo promjenu.\nS obzirom na sve navedeno, iz pozicije struke, ovakvom Pravilniku nikako ne možemo dati podršku već naprotiv možemo samo zaključiti  da je uistinu žalosno, nestručno, etički upitno i društveno neodgovorno problem nasilnog ponašanja u školama svesti na termin „djeca sa poremećajem u ponašanju“ i njime se baviti na ovaj način. Problem nasilja u školama znatno je širi, a njegova etiologija komplicirana i multifaktorski uvjetovana. To je problem koji neće nestati s još jednim pravilnikom, već onaj koji se može postupno rješavati isključivo planiranim, promišljenim i kontinuiranim djelovanjem baziranim na stručnim spoznajama i kvalitetnim evaluacijama, a to podrazumijeva rad na sva tri oblika prevencije. Također, nužno i neizostavno uključuje stručne intervencije usmjerene ne samo na djecu, već i na sve djelatnike škole i roditelje. Drugog puta, bržeg i televizičnijeg (dakle onog koji daje dojam da smo nešto učinili, kada zapravo nismo ništa ali zato zvuči dobro) naprosto nema ili barem za njega ne možemo naći uporište u struci. \nI za kraj, o tome koliko je licemjerno očekivati od djece da se ponašaju drugačije od odraslih u društvu tolerantnom na nasilje također valja ozbiljno, glasno i jasno govoriti no u to ćemo ulaziti nekom drugom prilikom jer svakako nadilazi kontekst ovog Pravilnika.\n\nPreporučena literatura za daljnje čitanje i istraživanje:\nCameron, L., Thorsborne, M. (1999). Restorative justice and school discipline: Muttualy Exclusive?, Presented to the RESHAPING Australian Institutions Conference „Restorative Justice and Civil Society“. Australian National University, Canberra, February 1999. \nChelsom Gossen, D. (1994): Restitucija – Preobrazba školske discipline. Zagreb, Alinea\nJuul, J. (1995). Vaše kompetentno dijete. Zagreb, Naklada Educa\nJuul, J. (2002). Od poslušnosti do odgovornosti: Kompetencija u pedagoškim odnosima. Zagreb, Naklada Pelago.\nJuul, J. (2018). Agresivnost! Nov i opasan tabu? Vodić za bolje razumijevanje agresivne djece i mladih. Split, Nakladnik Harfa\nOlweus, D. (1998). Nasilje među djecom u školi: Što znamo i što možemo učiniti. Zagreb, Školska knjiga.\nO'Moore, M. A., Minton, S.J. (2005). Evaluation of the Effectiveness of an Anti-Bullying Programme in Primary Schools. Aggressive Behavior, Volume 31, pages 609 -622.\nPećnik, N. (2003). Međugeneracijski prijenos zlostavljanja djece. Zagreb, Naklada Slap\nPravilnik o načinu postupanja odgojno-obrazovnih radnika školskih ustanova u poduzimanju mjera zaštite prava učenika te prijave svakog kršenja tih prava nadležnim tijelima (NN 132/2013)\nProtokol o postupanju u slučaju nasilja među djecom i mladima (2014.), Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti, Zagreb\nPregrad, J. (2010). Priručnik programa \"Za sigurno i poticajno okruženje u školama\", prevencija vršnjačkog nasilja, II. dopunjeno izdanje. Zagreb, Ured UNICEF-a za Hrvatsku (2015. izmijenjeno izdanje i na engleskom jeziku)\nRigby, K. (2006). Zlostavljanje u školama i što možemo učiniti?. Zagreb, Mosta\nRigby, K. (2003). Conseguences of bullying in schools., The Canadian Journal of Psychiatry, Vol. 48, No 9, October 2003\nSmith, P.K., Pepler, D., Rigby, K. (2004): Bullying in schools: How successful can interventions be?, Cambridge University Press\nZakon o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi (NN 87/08, 86/09, 92/10, 105/10, 90/11, 5/12, 16/12, 86/12, 126/12, 94/13, 152/14, 07/17, 68/18)"]
[189,"DANA SVAGUŠA","PRAVILNIK","Pravilnik je samo je dodatan administrativni teret nastavnicima koji su ionako preopterećeni besmislenom administracijom.\nSankcije za neprihvatljiva ponašanja učenika potrebno je prepustiti nastavnim vijećima škola, a sve odrađene dodatne poslove koji se pojavljuju u radu s učenicima koji imaju probleme u ponašanju trebalo bi patiti."]
[190,"BLAŽENKA KUNAC","PRAVILNIK","Kad sam se maloprije uključila u sustav e-savjetovanja, prva mi je zadaća bila potražiti na popisu pravilnik kojeg želim komentirati. \nTražila sam neki s puno riječi, nisam brojala ima li ih baš 26. U oko mi je prvo upalo nešto o srdelama, zatim onaj o udžbenicima pa ovaj, slavni Pravilnik 26. Slavan već sad, a još nije svjetlo dana ugledao. Ima li pravde, niti neće. Ima li imalo razumijevanja za \"običnog\" učitelja u RH, neće. Ima li makar zrno razumijevanja među vama koji čitate ove komentare za one koji bi napisano trebali provodit na terenu, povući ćete svako slovo. I krenuti ispočetka. Jer, novi pravilnik nam je potreban, ali ne onaj kojega će napisati u nekoliko dana mudre glave koje u učionici nisu bile u ulozi učitelja nikad ili su bile jako davno, nego oni koji to čine svaki dan. Prvenstveno razrednici i stručni suradnici, dakle oni na čijim već sada od posla zgrbljenim leđima bi trebalo počivati sve ovo.\nOdakle da krenem s konkretnim primjedbama? Od činjenice da nisam završila ERF i nisam stručna za procjenu rizika od razvijanja problematičnog ponašanja kod učenika? Od toga da kao razrednica već provodim puno više sati u brizi za razred koji mi je povjeren nego što mi moja država priznaje i plaća? Ili pak od toga da ovo predviđa novu hrpu  dokumenata u mom laptopu (usput budi rečeno, moj je, ja sam ga platila, ja plaćam internet, a na njemu radim sve za posao. Al' to je već neka druga priča...) i ništa drugo?\nPričate o administrativnom rasterećenju, a dodajete još jednu hrpu papira ispred nas. Jeste li svjesni da baš zbog toga masa kolega neće ni započinjati ovaj postupak? Već i sada se događa da mnogi niti opomenu ne žele izreći jer je za to potreban proces dugotrajan kao pokušaj da od mobilnog operatera želite dobiti konkretnu informaciju o nečemu.\nTreba nam brza i efektna reakcija na problem kad se dogodi, a ne šest mjeseci pregovora s učenikom i njegovim roditeljima. Pregovora, jer nigdje nije jasno naznačeno što se dogodi ako roditelj ne pristane na predloženi postupak, ako učenik ne želi surađivati. Što ako se postupak treba pokrenuti, recimo, u svibnju? Traje li i preko ljeta ili ipak ne? Ako traje, tko će to platiti?\nJedno, ipak, moram priznati. Zažive li ovi vaši prijedlozi u našim školama, bit će puno manje problema! Jer, tko će pokretati postupak toliko nalik onome koji se, mislim, nazivao \"tretman produženo odgojno-obrazovnog postupka\" koji je neslavno plesao jedno ljeto? Nitko tko je ikada sudjelovao u tome."]
[191,"Diana Ehrenfreund","PRAVILNIK","Poštovani, pohvaljujem pokretanje Pravilnika i dajem mu podršku te smatram da je neophodan.\nČitajući Pravilnik, neka moja razmišljanja su: \n1. Vezivanje odgojno-obrazovne potpore i stručnog tretmana uz pedagoške mjere (čl.5 st.4) - je li nužno vezivati mjere potpore i pomoći uz pedagoške mjere?\n2. Provođenje intenzivnog stručnog tretmana prije ili poslije nastave (čl.21 st.2) - ne bi li bilo u redu predvidjeti mogućnost provođenja i tijekom nastave, s obzirom da u praksi tijekom nastave često mora intervenirati stručni suradnik?\n3. Stručnjak educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju, odnosno stručni suradnik s odgovarajućom stručnom edukacijom u području rada s učenicima s problemima u ponašanju je socijalni pedagog koji se educira na Edukacijsko-rehabilitacijskom fakultetu.\nDiana Ehrenfreund, prof.soc.ped."]
[192,"EDITA POSZER","PRAVILNIK","Zovem se Edita Poszer.\nČlanak 8. propisuje da se odgojno-obrazovna potpora učeniku pokreće na prijedlog razrednika i  stručnoga suradnika škole, a članak 10 kako isti izrađuje razrednik uz pomoć stručnoga suradnika škole.\nRadim 28 godina u srednjoj strukovnoj školi i na gore propisani način pokušavam riješiti probleme. Dakle, ovim se prijedlogom ne donosi ništa novo pa se ne mogu očekivati niti bolji rezultati. Naravno, razrednik među prvima detektira problem, prikuplja odgovarajuću dokumentaciju, surađuje s roditeljima i stručnim suradnikom. Najčešće sustav tu i propada jer su sljedeći koraci njegova najslabija karika. Dakle, apsurdno je od razrednika očekivati nemoguće jer on nije defektolog, socijalni pedagog, psiholog, psihijatar, kriminalist pa predlažem da se oforme timovi sastavljeni od potrebnih stručnjaka koji su pojedinom učeniku potrebni. Razrednici su i ovako preopterećeni administracijom, suradnjom s roditeljima, planovima, a najmanje se uspiju baviti neposrednim radom s učenicima. Postavljam pitanje: Koliko je vremena planirano za rad s učenicima koji nemaju poteškoća? Koliko s nadarenim učenicima? \nRazrednici nisu stupovi koji mogu izdržati sav teret koji se na njih stavlja i predlagatelji ovoga Pravilnika bi to trebali shvatiti."]
[193,"ŽELJKO JEREČIĆ","PRAVILNIK","Iako pozdravljam pokušaja pronalaska rješenja smatram da je ovaj pravilnik korak u krivom smjeru. Umjesto da dođe do administrativnog rasterećenja, što se uvelike naglašava kroz promociju \"Škole za život\", predlaže se pravilnik koji je prepun administracije. Ovaj prijedlog pravilnika vodi tome da su učenici još bolje zaštićeni, i čini mi se da ispada da učenici moraju završiti školu bez obzira na njihovo neprimjereno ponašanje."]
[194,"Nezavisni sindikat zaposlenih u srednjim školama Hrvatske","PRAVILNIK","Dana 17. prosinca 2018. je na inicijativu Vertikale sindikata obrazovanja održan pripremni sastanak za izradu Akcijskog plana prevencije nasilja u školama. Na sastanku su, uz predstavnike Ministarstva, bili prisutni predstavnici Sindikata znanosti, Sindikata hrvatskih učitelja i Nezavisnog sindikata zaposlenih u srednjim školama Hrvatske, zatim predstavnici Hrvatske udruge ravnatelja osnovnih škola, kao i stručnjaci iz područja psihologije i pedagogije iz Hrvatskoga psihološkog društva, Hrvatske udruge socijalnih pedagoga i Hrvatskoga pedagogijskog društva.\nSvi sudionici složili su se da reakcija nasiljem na nasilje nije rješenje niti je to ičije pravo. Dogovoreno je da se pristupi izradi Akcijskog plana koji će adresirati procjenu učinkovitosti preventivnih programa, potporu učenicima s teškoćama, edukaciju i potporu učiteljima i ravnateljima, učenicima i njihovim roditeljima te promjenu zakonodavnog okvira. Cilj je preko analize stanja, kratkoročnih i dugoročnih mjera, osigurati školu u kojoj je nulta stopa tolerancije na bilo koji oblik nasilja.\nUskoro se očekuje imenovanje povjerenstva za izradu Akcijskog plana za prevenciju nasilja u školama. \nKako je zadaća tog povjerenstva utvrditi cjelovita rješenja, smatramo da donošenje Pravilnika o načinu i obliku provođenja odgojno-obrazovne potpore i stručnoga tretmana učenika u riziku za razvoj problema u ponašanju i učenika s problemima u ponašanju treba biti sastavni dio Akcijskog plana.\nPrije samog donošenja Pravilnika smatramo da će biti potrebno mijenjati više akata koji reguliraju tu problematiku, te iz tog razloga Nezavisni sindikat zaposlenih u srednjim školama Hrvatske predlaže da se Pravilnik donese kao dio cjelovitog rješenja.\nSindikat ocjenjuje prijedlog Pravilnika kao neprovediv i previše uopćen dokument, koji uz to ne uvažava da se problematikom učenika s rizičnim ponašanjima trebaju baviti isključivo stručnjaci iz tog područja, a uz pomoć roditelja i razrednika.\nPrijedlog Pravilnika polazi iz upravo suprotnog stajališta. Kroz čitav pravilnik se utvrđuju obveze razrednicima za koje oni nisu educirani i koje iziskuju njihov velik dodatni angažman. Namjera je predlagača da razrednik sam ili uz pomoć stručnog suradnika organizira dodatnu potporu učeniku u školskom okruženju ( radionice, individualni i grupni razgovori...). \nSmatramo da stručni tretman treba prepustiti stručnjacima.\nZa stručni tretman educiran je socijalni pedagog, i pitanje je koliko škola ima stručnjake tog profila. Ako ga škola nema, a uglavnom je takva situacija, tada će ravnatelj  biti dužan osigurati takvog stručnog suradnika. Trebalo bi odrediti tko će tada osigurati stručnog suradnika i tko će financirati njegov rad:  MZO ili škola. \nTrebalo bi utvrditi i da profesionalnu potporu provode stručnjaci iz ustanova socijalne skrbi, zdravstvenih ustanova, te drugih specijaliziranih ustanova, te utvrditi neki oblik stručnog tima ili mobilne potpore školama, jednako kao i za učenike s teškoćama. Jednako tako treba utvrditi i izvore financiranja takvih timova. U nekoliko osnovnih škola u Zagrebu provode se tretmani stručnog postupka i te poslove obavljaju socijalni pedagozi u suradnji sa socijalnim radnicima i odgajateljima iz odgojnih domova. \nNezavisni sindikat zaposlenih u srednjim školama Hrvatske se iz naprijed navedenih razloga  neće očitovati o pojedinim člancima Prijedloga Pravilnika. \nSindikat  predlaže da se donošenje ovakvog Pravilnika uskladi sa donošenjem i izmjenama ostalih akata koje će biti predviđene Akcijskim planom prevencije nasilja u školama."]
[195,"TOMISLAV ŠIMUNDIĆ","PRAVILNIK","Smatram da Pravilnik nije dobar, nisu uključeni učitelji koji su imali raznorazna iskustva i probleme, dok sve škole u Hrvatskoj ne budu imale iste uvjete i materijalne i kadrovske neće biti ni napretka."]
[196,"NATALIJA BANOV","PRAVILNIK","Niti najboljima pravilnikom, a prijedlog ovog novog nije ni blizu,  nasilje se u školama se neće smanjiti dokle god  ga društvo  tolerira! Svjedoci smo svakodnevnog nasilnog ponašanja (od mladog Đakića, Daruvarca, župana koji tuku svoje supruge, prebijenih vozača autobusa,  ubojstava i premlaćivanja supruga, silovanja djevojaka.....itd., itd.) koja se blago ili nikako kažnjavaju. To se sve preslikava i na stanje u školama. Nasilja ima sve više, a obrazovni sustav je sve nemoćniji u sprečavanju istog. Kada se u društvu nasilje budu strogo kažnjavalo, a to znači da, kad se i u školama nasilje bude strogo kažnjavalo, možda bude pomaka. Zato se u novom pravilniku trebaju, između ostalih, naći i mjere trenutnog udaljavanja nasilnog učenika s nastave. Tog trenutka treba  pozvati roditelja. Ukoliki roditelj ne želi doći, pozvati socijalnu službu i policiju, a roditelju naplatiti poveću novčanu kaznu. (Hrvatski puk ionako reagira samo na novčane kazne!). Učenik nakon udaljavanja s nastave (jedan ili više dana) mora sam nadoknaditi propušteno gradivo. \nTakođer, uvesti edukacije za roditelje čija djeca imaju probleme u ponašanju. Ako ne pristanu na edukacije zajedno s njihovom nasilnom djecom, također ih treba novčano kazniti. \nStručni tretman, vođenje dokumentacije i sl. trebaju provoditi stručne službe, a ne razrednici. \nMože se uvesti i rad za opće dobro (i za učenika i njegovog roditelja).\nZa provođenje prevencije potiv nasilja sve škole moraju imati potpuni stručni tim (psiholog, soc. pedagog, eduk. rehabilitator, logoped, a sve je više potreban i dječji psihijatar), što znači da MZO treba hitno ukinuti uredbu o nezapošljavanju novih djelatnika jer se  u školama ne može zaposliti navedni kadar, a svjedoci smo svakodnevnog zapošljavanja ljudi u ministarstvima, agencijama, uredima tj. bujanja administracije! Nedopustivo! Za plaću nekog „pisara“ u nekom ministarstvu koji će raditi posao kojeg nisu u stanju odraditi zaposlenici tog ministarstva (možda ima \"kupljenu\" diplomu?!?) ima novaca, a za jednog nasušno potrebnog psihologa u školama nema!!!\nNikakvo dodatno opterećivanje razrednika kakvo se predlaže ne dolazi u obzir. Razrednici nisu stručna služba!\nNa kraju, pravilnik treba imati kraći, jednoznačniji i jasniji naziv.\nOvo je tek nekoliko prijedloga. Pravilnik trebaju pisati ljudi iz prakse, a ne državni činovnici. (ti isti državni činovnici u MZO možda jesu po zanimanju profesori, ali jesu li neki ikada radili u nastavi?! Onaj tko samo završi nastavnički fakultet, a radi u državnoj službi nije kompetentan govoriti o nečemu što nije nikad vidio, doživio u praksi i što uostalom nije dio njegovog posla! Stvarnost je znatno drukčija od teorije).\nMišljenja sam da ovaj prijedlog pravilnika ne treba usvojiti, već ponuditi  e-anketu kakva je prethodila izradi Prijedloga  pravilnika o napredovanju učitelja kako bi prijedloge mogli davati upravo ljudi iz prakse. Naravno, korak nakon toga je i prihvaćanje prijedloga s terena, a ne puko savjetovanje da bi se zadovoljila „demokratska“  procedura."]
[197,"Kristina Fiedler","PRAVILNIK","Pravilnik mora proizlaziti  iz zakona ,zakon iz ustava. U ovom pravilniku su donesene mjere koje nisu u skladu sa zakonom jer se već odavno uvriježilo potpuno iskrivljeno mišljenje što jest škola i koja je njezina uloga i što se zapravo u školi radi, tj. koje su zadaće školskog kurikuluma pa tako i učitelja kao i stručnih suradnika. \nPojam „odgojno“ u nazivu odgojno-obrazovna ustanova ne podrazumijeva doslovno i na bazičnoj razini odgajanje djece. To je i po ustavu i po zakonu sloboda, pravo a i dužnost roditelja. „Odgojno“ u nazivu  koji se spominje u svim zakonskim aktima, pravilnicima i stručnoj literaturi kada se spominje škola , kao što i svaki pridjev pobliže objašnjava imenicu škola. Poslovi koji se u školi izvode su jasno definirani zakonom a poslije dorađeni pravilnicima, međutim osnovna svrha škole nije odgoj a pogotovo preodgoj učenika već se podrazumijeva da postupanja kao i sadržaji u nastavnom procesu budu u skladu i okviru s svim načelima i principima koji će na učenika djelovati odgojno i razvojno. Sadržaji koje određuje i odobrava ministarstvo, a po novom suvremenom kurikulumu i sam učitelj moraju biti sa jasnim ishodima ali istovremeno i odgojne, te primjerene dobi učenika. Pojasnit ću…dakle, za obradu teme u književnom djelu nećemo uzeti Charles Bukowskog iako je priznati pisac , već ćemo uzeti neki pozitivniji i primjereniji tekst koji će učenike obogatiti ne samo znanjima, već i pozitivnim stavom o životu, bogatstvu i ljepoti riječi i moralu koji ćemo povezati s njihovim svakodnevnim životom i razviti razne vještine i moralna načela vjerujući kako će kroz dobro vođenu nastavu i komunikaciju takav tekst odgojno djelovati i na njihovu osobnost. Naravno da ćemo i kroz sat razrednika raditi na razvijanju raznih odgojnih vještina, naravno da će i sami učitelji biti moralni uzor i da će kroz međupredmetne teme poučavati i djelovati odgojno na učenike, naravno da će uzeti u obzir posebnost svakog djeteta i biti osjetljiv na njegov psihofizički razvoj, paziti na svaku izgovorenu riječ, uočiti i prepoznati emocionalne i sl. probleme i detektirati promjene raspoloženja, možda i pokušati raznim metodama, za koje je svakako i stručan, pomoći učeniku i u skladu s tim mijenjati metode i pristup uopće. Ali da se razumijemo, to učitelji već rade, i to već zapisuju u svoje bilješke i razna praćenja razvoja svakog pojedinog učenika. Škola nije ustanova za preodgoj niti je to namjena školovanja. Škola nema zadaću, niti alate da djeluje na devijantna ponašanja učenika a pogotovo roditelja zbog kojih je i krenula cijela ova velika „promjena“ pravilnika.\nSlažem se kada kolege kažu da nisu stručni za takve poslove koje im nameću razni pravilnici, za takve poslove nisu stručni ni školski stručni timovi. To su poslovi specijalista terapeuta i stručnjaka koji nisu u odgojno-obrazovnoj ustanovi već u drugim ustanovama s drugom namjenom. Osim toga u većim školama ne bi bilo dovoljno ni pet stručnjaka koji bi svakodnevno radilo pojedinačne odgojne seanse kako bi se stvarno postigao učinak. Nije dovoljno da psiholog popriča sa učenikom, jer to je vjerujte vrlo stručno odradio i učitelj, već je potrebno sa takvom djecom, a govorimo o pravim nasilnicima i kršiteljima zakona kako su ih na društvenim mrežama jasno primjerima opisale kolege, raditi sustavno i dugotrajno i to izvan redovne nastave. ( neću ni spominjati, što su već neki spomenuli, o standardima po broju učenika o zapošljavanju psihologa).\nJoš jedna vrlo važna stvar kada se govori o ovom pravilniku koji je već viđen, a nije zaživio u praksi kroz postupak produženog stručnog nadzora ili nešto sl. ; kada učitelji prigovaraju da se povećava opterećenje administrativnim poslovima, taj prigovor se također većinom krivo tumači. Često se u javnosti ostavlja slika kako učitelji žele manje raditi i kada kolege prigovaraju na povećanje obima posla nije to nastojanje učitelja da manje rade, već ne žele raditi poslove koji nemaju smisao niti su uistinu usmjerene na učenika, već su tu da se odrade na papiru , forme radi, kako bi se zadovoljila neka načela, ali se u stvarnosti ništa ne bi promijenilo, već bi dodatno zakompliciralo već i ovako nejasan i nedefiniran odnos prema problemu koji se pokušava riješiti ovim pravilnikom, čak bi donošenje ovog pravilnika bio na štetu istih učenika, jer da bi se sve ove mjere provodile na način kako je predloženo, učitelji koji se već stvarno suočavaju s tim problemima i većinom ih ipak rješavaju, sada bi se bavili udovoljavanju zakonskih forma i administracijom. Dugoročno , imali bi više problema u ponašanju učenika. Manja kršenja bi bila jasno sankcionirana, a učenici s ozbiljnijim prekršajima bi bili tretirani kroz razne postupke kojima bi se vremenom ,da bi im se dokazala učinkovitost, tretirali bez ikakve kazne.\nIako je lako ukalkulirati učiteljima svega i svašta u opis posla, ipak trebali bi dobro promisliti koliko ovakvi poslovi prekoračuju zaduženja učitelja po zakonu i koliko je ministarstvo spremno plaćati dodatne poslove. \nPo Zakonu o odgoju i obrazovanju u osnovnim i srednjim školama, od 4.8.2017.(članak 84.NN152/14,68/18), stavak 7, ravnatelj može rješenjem privremeno udaljiti učenika…\nNeke stvari su već u zakonu, trebalo bi ih jednostavno primijeniti, svi ovi koraci koji su tu da bi se zaštitila prava djeteta u donošenju pedagoških mjera već postoje i učitelji ih provode, no ta sva prava koja djeca imaju, imaju isto tako granicu, ako je ta granica pređena onda zbog njihove zaštite prava i prava i zaštite sve ostale djece, druge ustanove trebaju preuzeti nadležnost, a škola samo jednostavno proslijediti običnom uputnicom takve učenike na sljedeću instancu kako bi svi drugi, a to je ipak većina , mogli raditi svoj posao, kako učitelji, tako i ostali učenici. \nTražiti od učitelja, pa i stručnih službi da rješavaju ozbiljna devijantna ponašanja djece pa i njihovih roditelja je kao da stomatologu date da radi posao neurokirurga jer  i stomatolog mora poznavati   to područje medicine kako bi znao prepoznati da problem kod pacijenta treba riješiti drugi stručnjak u drugoj ustanovi. Čak i da pokuša operirati mozak, neće to učiniti bušilicom i plombom za zube."]
[198,"Antonia Miličić","PRAVILNIK","Poštovani,\nmoja očekivanja od ovog pravilnika su bila velika ali moram priznati da sam jako razočarana. Nažalost, mišljenja sam da neće doprinijeti onome čemu je namijenjen. Mislim da je će rezultat svega biti samo još više papirilogije, pa će se uopće izbjegavati pokretati ikakve postupke. Ako se i pokrenu, inspekcije će ih također lako moći oboriti jer nije problem napraviti propust u mnoštvu koraka koji postupak zahtjeva. Uglavnom, nasilja u školama će \"biti manje\" (na papiru naravno) pa će forma biti zadovoljena. Ono što nama treba je pravilnik koji će brzo i efikasno djelovati u slučaju nasilja bilo kakve vrste, a ovaj nacrt mi se čini daleko od toga. Također ova rečenica me dodatno obeshrabrila,  \"dodatnu paznju ucitelja/nastavnika ucenika usmjerenu poticanju aktivnog sudjelovanja ucenika u nastavnome procesu\" , zar mi to i ne radimo na dnevnoj bazi ?! A što je s učenicima koji mogu i žele više, kad ćemo njima posvetiti dodatnu energiju i pažnju pri svemu ovome?"]
[199,"NEDELJKO MANDIĆ","PRAVILNIK","Jedino pravo rješenje bi bilo da se ovaj Pravilnik potpuno odbaci i da se napravi jasan i precizan novi Pravilnik koji će poručiti učenicima nasilnicima da se njihovo neprihvatljivo ponašanje neće tolerirati. Mogućnost brze pedagoške mjere (koju ne prati 1 tona papira) uključujući i suspenziju s nastave  u najvećem broju slučajeva bi riješila neprihvatljivo ponašanje i vratila autoritet nastavnicima. Ovakvi Pravilnici samo poručuju nasilnicima - nitko vam ništa ne može."]
[200,"Edita Bosnar","PRAVILNIK","Pozdravljam samo donošenje  dokumenta kojim je cilj smanjiti sve veće probleme u ponašanju učenika naših škola. Moje primjedbe odnose se na sljedeće:\n\nČl. 8. st.1./3.  - Odgojno - obrazovna potpora trebala bi se pokretati timski,  na  prijedlog Školskog povjerenstva (koje čine razrednik i stručno-razvojna služba škole). Time bi se olakšala pozicija razrednika i osigurala podjela poslova i odgovornosti. O odluci  bi roditelje trebalo obavijestti  također Povjerenstvo - takvi timski razgovori u praksi se pokazuju učinkovitijim, a roditelji nezadovoljstvo \"ne lijepe\" na pojedinu osobu iz škole. \n\nČl. 9. st. 1. - Odluka o pokretanju stručnog tretmana također bi trebala biti rezultat međusobne suradnje stručno-razvojne službe škole u cjelini.. Smatram da, u školama u kojima nema socijalnog pedagoga i/ili psihologa,  stručni suradnik pedagog (uz dodatne edukacije) može donositi takve odluke te dati  povratne informacije roditeljima učenika. Pedagog je stručna osoba koja dobro  poznaje učenika, a u donošenju odluke svakako se treba voditi mišljenjem i nalazom timske  obrade provedene u ustanovama izvan škole. Pri tome mislim prvenstveno na donošenje odluke o redovitom stručnom tretmanu opisanom u čl. 18. kojeg može jednako tako provoditi i dodatno stručno educiran pedagog (u odsustvu socijalnog pedagoga/psihologa).  Takvim pristupom izbjegle bi se poteškoće u provođenju odredbi Pravilnika u školama koje nemaju zaposlenog psihologa i/ili socijalnog pedagoga.\n\nČl. 10. st.3. i 4. Program odgojno -obrazovne potpore, kao i stručnog tretmana trebalo bi izrađivati Školsko povjerenstvo koje čine stručno-razvojna služba (stručni suradnici zaposleni u samoj školi) te razrednici zajedno. Time se osigurava cjelovitost, interdisciplinarnost pristupa, a ujedno i pomoć razrednicima kako ne bi sav posao \"pao njima na leđa\".  Svakako bi ih trebalo prije samog uvođenja ovakvih mjera ojačati stručnim edukacijama te razmisliti o pravednijem vrednovanju njihovog rada prije svega kroz priznanje veće satnice za taj iznimno odgovoran i težak posao (kroz promjene Pravilnika o tjednim/godišnjim zaduženjima učitelja/stručnih suradnika u školama).\n\nSrdačan pozdrav, Edita Bosnar"]
[201,"Ana Vine","PRAVILNIK","Sjećam se Odgojno obrazovnog tretmana produženog stručnog postupka od pred 10-ak godina. Izmišljanje tople vode od strane mene kao razrednice kako da \"naučim\" neodgovornu 17-godišnjakinju da postane manje nemarno i neodgovorno biće. Bilo je to opterećujuće samo i isključivo za mene kao razrednicu i eventualno za našu pedagoginju, obzirom da kao mala škola nismo imali \"brojniju\" stručnu službu.\nOpet ste izmislili toplu vodu. Tko ne vidi zašto, očito je tek nedavno počeo raditi u školi. Samo izuzetno mazohistički raspoložen razrednik upustiti će se u ovu \"vožnju kajaka na divljim vodama administracije\". Ne, hvala! Dozvoliti ću pljuvanje po sebi i gađanje kredom ako baš dođe do toga, praviti ću se da ne vidim. Kolege ću također zamoliti isto. Uostalom, samo četiri godine treba izdržati. A onda ću ono što bi ionako bilo uludo potrošeno vrijeme iskoristiti da odem kući vlastitoj djeci i tamo pokušam odraditi što bolji posao.\nAli, drago Ministarstvo, svima nam je jasno da na to i računate. I da ste s tim ciljem i smislili ovo."]
[202,"NIVES VRBANČIĆ","PRAVILNIK","Jezik i tekst ovog pravilnika u, najmanju su ruku, nejasni i nerazumljivi. Ne pruža odgovarajuće rješenje ni učenicima ni učiteljima. Posebno je zanimljiv izraz \"učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju\" zbog toga što su to svi učenici predpubertetske i pubertetske dobi. Kako objašnjava nacrt ovog pravilnika, to je učenik koji \"nedovoljno poštuje druge\" pa se postavlja pitanje koja je to \"zadovoljavajuća razina poštivanja drugih\" i gdje je ona propisana. S druge strane, teško je ne primijetiti da se ostavlja otvoren prostor javnom sektoru tj. različitim \"stručnjacima educiranima za rad s učenicima s problemima u ponašanju\" koje bi dobili dio tržišnog kolača u nedostatku socijalnih pedagoga i drugih stručnih suradnika u školama."]
[203,"Ana Sudac","PRAVILNIK","Smatram kako se ovim pravilnikom previše odgovornosti svaljuje ponovno na razrednike. Kao i to da oni odrade poslove stručnih suradnika, za što nisu kompetentni.  Većina škola nema zaposlenog socijalnog pedagoga ili psihologa. Sve je napisano vrlo nedorečeno i dvosmisleno, otvara mogućnost interpretiranja na više načina te mi poprilično djeluje ne kao rješavanje nasilničkog ponašanja već zataškavanje i povlačenje pod tepih, kako je netko već u jednom komentaru napisao. Hoće li se u ovom slučaju uvažiti mišljenje struke ili je to opet pucanj u prazno?"]
[204,"Lucija Kalin","PRAVILNIK","Pravilnik nažalost nije napisan u najboljem interesu učenika, učitelja i nastavnika te stručnih timova škola. Radi prevelike normiranosti  i neopravdanog dodatnog opterećivanja razrednika i stručnih timova škole administrativnim obvezama stječe se dojam da se pri pisanju Pravilnika vodilo računa u prvom redu o potrebama onih koji eventualno dolaze u inspekcijski ili stručni nadzor. Naime, ovakav pravilnik svakako omogućuje brzo \"chekiranje\"  mogućih propusta i pogrešaka u takvim situacijama. \nRadi se o pokušaju nametanja dodatnog neopravdanog administrativnog  opterećenja razrednika i stručnih suradnika u vrijeme kada slušamo obećanja o rasterećenju od takvih nepotrebnih i besmislenih poslova u školi!\nPokušaj da se jednim pravilnikom objedini i osnovnoškolska i srednjoškolska učenička populacija  (od 6 – 19 godina) ne dovodi no najboljih rješenja niti za jednu skupinu. \nOsnovna škola bi svakako trebala ostati mjesto primarne prevencije nasilja i odgoja za nenasilje. S obzirom na članak 3, stavak 2 u kojem su nejasno opisane karakteristike učenika u riziku za razvoj problema u ponašanju nije jasno je li pravilnik  usmjeren primarnoj prevenciji nasilja ili selektivno indiciran za određene rizične skupine. \nInterevencije u osnovnoj školi nikako ne bi trebalo odgađati za vrijeme kada se nepoželjno ponašanje već jače manifestiralo odnosno  kada je bilo potrebno izreći pedagošku mjeru. Vezivanje uz institut pedagoških mjera teško da će motivirati učenike na usvajanje poželjnih oblika ponašanja.\nProblematičnim vidim i jednostrano potenciranje odgovornosti škole: razrednika, učitelja i stručnih suradnika u prevenciji neprihvatljivog ponašanja učenika, dok je odgovornost roditelja izostavljena."]
[205,"ANA BENAZIĆ JURČIĆ","PRAVILNIK","Izraditi/napisati jasan/razumljiv i svima prihvatljiv naziv pravilnika"]
[206,"Irene Sudar","PRAVILNIK","Poštovani,\novaj Pravilnik uvelike podsjeća na Pravilnik o odgojno-obrazovnom tretmanu pridruženog stručnog postupka. Imam dojam da se njime , kao ni prethodnim, neće puno poboljšati odgojno-obrazovni sustav. Naprotiv, ponovo će fokus biti na izvješću, zaključcima, zapisnicima, i sl., umjesto na konkretnom rješavanju problema. Razrednik, rastrgan od svih mogućih uloga koje ima i dužnosti koje obavlja, a koje odavno prelaze ona dva sata zaduženja, od još jedne hrpe papira na stolu, još će manje vidjeti učenika. Smatram da bi rješavanju disciplinskih problema u školi trebalo u većoj mjeri uključiti roditelje (od sudjelovanja u školskim preventivnim radionicama do preuzimanja i udaljavanja učenika s nastave ) pa i Centre za socijalnu skrb. Škole bi trebale uistinu imati nultu toleranciju na nasilje, a ne biti zamjenski kapaciteti popravnih domova."]
[207,"Tihomir Lovrić","PRAVILNIK","Poštovani,\nu školi radim 25 godina, od toga 20 i kao razrednik. Bio sam razrednik strukovnim odjeljenjima mesara, metalaca kao i gimnazijalcima. Napisat ću samo jedno: dok su odgojne mjere bile strože i ovlasti nastavnika veće, nedopustivih ponašanja učenika nije bilo. Predmetni nastavnik je mogao bez problema isključiti problematičnog učenika sa sata. Nije mu se dogodilo ništa jer je morao ostati u krugu škole. Nije trebalo suglasnosti roditelja na svaku odgojnu mjeru, što oni imaju s tim? Vratite strože mjere, odvežite nastavnicima ruke i nemojte ih sputavati. Ovakvim pravilnicima i beskonačnim tretmanima neće se postići baš ništa. Osim dodatnih opterećenja razrednika koji se pretvaraju u papirologe, a toga imamo i previše u državi."]
[208,"Zlatko Šušlje","PRAVILNIK","U školi radim tek treću godinu, i ono što mogu zaključiti da se sve svodi na ogromnu količinu papirologije, a najmanje na rad s učenicima. Ovim pravilnikom ovo prvo će se još \"malo\" podebljati, a bez ikakvog učinka. I do sada se trošilo puno vremena i energije na učenike s problemima u ponašanju, a zapostavljalo učenike koji nešto žele naučiti u školi, a sada mi se čini da ćemo se samo i baviti problematičnim učenicima, a uzorni učenici su uzorni, pa se mogu i sami za sebe brinuti."]
[209,"Irena Weigand","PRAVILNIK","Neznam što se želi postići ovakvim pravilnicima koje nitko neće provoditi, osim da se cilja na baš to, da se ljudi odbiju od bilo kakvog pravog rada s učenicima. Mi koji radimo u strukovnim školama i s djecom s poteškoćama nismo nikada bili upitani što se treba raditi i što nama profesorima treba da bi provodili nastavu s takvim učenicima (stručna usavršavanja koja nema tko izvesti jer stručnjake tog tipa ne možemo nabrojati na prste jedne ruke) pa se sve radi stihijski i bez glave i repa te se ostavlja tko zna kome da kasnije ispravlja te nepravilnosti -  u međuvremenu generacije prolaze i prolaze. Ljudi nemaju niti mogućnosti, niti znanja, raditi ovo što se predlaže, a sada ćete im propisati da rade baš to. Dakle neobrazovani i prepušteni sami sebi propisivati će mjere, a učenici opet neće osjetiti mjeru. Učenici koje ja imam po razredima, uz sve probleme koje imaju, najmanje zanima ukor. Zanima hoće li imati što pojesti kada dođu kući i baš ništa drugo. Ako se izbore za to, što god radili, sretni su. Ukor je zabilješka koja se od nedavno briše i opet nastavljamo po starom. Učenici trebaju osjetiti izrečenu mjeru na način da im se odredi rad na sebi (kroz nastavu ili samostalan rad kako bi zadovoljili cilj, no ako nemaju znanja ni osobne mogućnosti raditi sami - uz pomoć stručnjaka, ne razrednika). Razrednik može biti svatko i ne mora imati niti znanja, niti želje provoditi mjere, a ako ovakav pravilnik stupi na snagu neće imati više motivacije za rad baš s tim učenicima s kojima bi trebao imati! Zanemarujete struku i direktan rad i to će se ogledati u rezultatima ovakvog pravilnika. Ljudi će pustiti djecu bez mjera jer nitko od njih neće imati ništa. To će se direktno odbiti Vama u glavu jer će biti još veći nered i roditelji, a prvenstveno radnici po školama će još više tražiti podršku.\nUredite pravilnike jednoznačno i jednostavno, da budu čitljivi baš onima kojih se tiču (učenicima i roditeljima). Tada ćemo dobiti i zadovoljne škole. Tada će i učenici kojima nikad neće trebati mjera biti sretniji u školi jer će u nju bezbrižno dolaziti. Učenici bježe glavom bez obzira iz škole jer nemaju zaštitu baš tu gdje im je najpotrebnija - pomognite im, pomognite i nama. Vratite nam ustanove i ljude koji su kompetentni za učenike s poteškoćama i rehabilitaciju i uključivanje u društvo tih \"neprilagođenih\". Pomognite im da dolaze i traže pomoć od svih nas, a ne da ih tjeramo od sebe i škole. Zaboravljate da nisu TI učenici samo slova na papiru, već su baš ono što trebamo oblikovati kako bi zajedno radili za bolji razred, školu, a u konačnici društvo. Neka nam nije ispod časti dati im za zadatak da rade na sebi, na školi, na nama, da bi se razvili u bolje osobe. \n\nNapravite upitnik koji s lakoćom možete poslati svim djelatnicima u školama (@skole.hr) kojih se direktno tiče i dobiti ćete ideja na pretek za pravilnik koji svi želimo."]
[210,"Dubravka Bilić","PRAVILNIK","Iako sam profesorica hrvatskoga jezika, bilo mi je vrlo teško penetrirati u vašu sintaksu…Standardni jezik, po definiciji,  podrazumijeva više funkcionalnih stilova,no, ne znam kamo bih smjestila vaš….Po naravi stvari, Pravilnik bi morao biti pisan administrativnim stilom…Hladnim, racionalnim, sažetim, jezgrovitim, nedvosmislenim, objektivnim, jasnim, konciznim, lišenim svake mogućnosti prizme osobnog doživljaja ili eventualnosti različitih interpretacija… I, pripremljena za nešto suhoparno, strogo propisano, studiozno raščlanjeno s naputcima koji ubijaju svaki pokušaj vlastitog upliva --- čudom se začudih!!!\nAdministrativni dokument čije rečenične konstrukte moram pročitati više puta kako bih shvatila njihov smisao (i opet sa sumnjom u vlastitu inteligenciju, i opet sa sumnjom da ne razumijem što čitam, i opet sa sumnjom o upitnosti kompetencija koje imam).Opetujem: rječnik i stil administrativnog dokumenta MORA biti JEDNOZNAČAN, NEDVOJBEN, JEZGROVIT. Ovaj dokument ne svjedoči te kakvoće, i , što preostaje…pretpostaviti što li ste to mislili kada ste kreirali dokument čija bi stručnost, temeljitost i ozbiljnost, morale biti neupitne…Je li to, stvarno, najbolje što možete????\nUČENICI U RIZIKU ponašanja – ova nadasve nadahnuta sintagma podliježe različitim interpretacijama, otvara i kondicionalnu konotaciju, veže mogućnosti pogrešnih procjena pa, analogno tomu, i tretmana…Kako biti siguran u rizičnost rizika…kako ozbiljno promišljati nešto što je postavljeno kao mogućnost, nedeterminiranost, prizma različitih projekcija različitih eksperata.Komu se može, smije, usuđuje nametnuti takva odgovornost….\nDalje, ODGOJNO-OBRAZOVNA POTPORA (koga, čega, komu, čemu, zašto, kako, tko, s kojim posljedicama i odgovornošću) – apsolutno nemotivirano, s neba pa u rebra, STOJI sintagma (na klimavim nogama) u svoj svojoj nespretnosti, sugerirajući neiskusnim  da je, zacijelo, riječ o nečemu toliko mudrom da moraju prolistati stručnu (propisanu) literaturu…Ili, žurno zavapiti edukaciju…Možda, ipak pisati mentoricama…..One će, sigurno, znati…Loomen je to, nije to šala….\nČitam dalje: STRUČNI TRETMAN (tretman – riječ me odmah asocira na stvari kozmetičke naravi,  prividnog smisla, bačenog novca i  sumnjivog ishoda… ne razumijem riječ tretman ni iz konteksta ili, ipak, mogu povući paralelu..)Pa, onda, nakon TRETMANA nabacane ,,operacije“ koje trebamo provoditi nad učenicima….a prevencija, a  dijagnoza, a put ka ozdravljenju ---- prepuštene tumačenju i mašti eksperata…\nČlanak 2.  tako tako pretenciozno  ukazuje da autori nemaju veze sa stvarnošću, da su svjetlosnim godinama daleko od škola, učenika, nastavnika pa u ekstatičnom naboju pedagoškog erosa snuju o razrješenju  SKLONOSTI RIZICIMA i PROBLEMIMA  mašući proglasima, soc. realističkom frazama, dobošarskim jekama i  nikad napuštenim papazjanijama:  trebali bi, morali bi…A tko, a što, a kako, a zašto, a s kojim posljedicama od strane učenika, roditelja, društva..Ma, tko mari…Sve će se to U HODU riješiti (,,nigdar ni bilo….“).\nINTERVENCIJA – riječ koja podrazumijeva nešto trenutno, brzo, učinkovito, jednokratno, presijecanje Gordijskog čvora ili aristotelovsku maniru deus ex machina…vatrogasne mjere…Očito se ne razumije nužnost kontinuiranog, složenog, mučnog, iscrpljujućeg procesa….Mudraci  bi stvari rješavali interventno…(Ne)budimo (ne)ozbiljni…Bože, kako je  nepodnošljivo lako živjeti školu…\nPRIMJERENO odgovoriti….opet se brkaju funkcionalni stilovi standardnog jezika…ovo nije nadrealistički manifest…Postaviti, razložiti, uputiti u jasnu provedbu jezgrovito, precizno, nedvosmisleno promišljenih pravila!!!Tko ih treba postaviti??? JA???? I navući na sebe anonimne prijave…Preuzmite ODGOVORNOST….Ja ću TEK provoditi.\nČlanak 3. BLAŽE odstupa…Blago, blaže, najblaže…je  li odstupanje rizičnije ako je blago ili ako je blaže…Pravilnik i članci ne mogu biti stvar interpretacije…pa ovo je perfidnije od Trojanskog konja…samo mi nismo Prijamovi sinovi,  već građani RH koji pušu i na hladno…\n,,MOGLE (devijacije) štetno djelovati“- a što ako ne djeluju??? Ove eskapade kondicionala su uvredljive…preuzmite odgovornost….ja  neću prosuđivati što bi moglo, a što ne bi moglo loše djelovati…Možda neka edukacija o izazivanju lavine  proročkih vizija….\nČlanak 4. Poznam dosta učenika koje bih mogla povezati s pojedinim stavkom….I, što s njima ??? Na TRETMAN???? ALI - tko, što, koga, komu, kako, koliko dugo??? Tko će procijeniti ,,ozdravljenje“, što s roditeljima….Pustit će nas da eksperimentiramo s njihovom djecom?! Ma, nemam riječi…A to baš nije čest slučaj...\nŠto više analiziram ,,pravilnik“, sve se više osjećam kao Sizif…guraju eksperti, guram ja…A članci se kotrljaju u krug!!! Apsurdistička vizija svijeta (škole) na djelu…\nČlanak 5.,,.. podrazumijeva pomoć i potporu učeniku u riziku za razvoj problema u ponašanju..“ – što, pružam mu potporu da bih multiplicirala probleme u ponašanju i pridonijela njihovu razvoju…LJUDI, ne dopustite nam mogućnost interpretacije…doveli ste stvari do apsurda!!!Je li to, stvarno, NAJBOLJE što možete??? Nažalost, vatrogasne mjere ne jamče ni protupožarni učinak…gospodo….sustavno, široko, u kontaktu s učenicima i učiteljima, realno, kontinuirano, iscrpljujuće, transparentno…..stručno strpljivo promišljeno….\nČlanak 6.,,...visoku razinu odgovornosti, etičnosti i profesionalnosti odgojno-obrazovnih radnika škole“. Tko će to izmjeriti, odvagati, utvrditi….ili se to podrazumijeva i onako, dogmatski, ne propituje…evo npr. ja. Optužena za verbalno zlostavljanje….Gdje me smjestiti???\n Članak 7. kontaktirati roditelje (kontaktirati s roditeljima, ovo podvlačim crvenim u šk.zad.). U Pravilniku je sve baš onako ležerno, narodski, skoro pa u desetercu…može, a ne mora, ovako i onako. Tko mari.\nČlanak 8. upućuje na prijeko potrebnu odgojno-obrazovnu potporu te\n opis do tada poduzetih mjera i postupaka prema učeniku i procjenu njihove učinkovitosti… NE ZNAM što je prijeko potrebno, ne mogu procijeiti…Inzistiram na jasnim studiozno razrađenim pravilima i naputcima.\nPročitala sam Pravilnik, no sve se svodi na isto….Neozbiljno, nestručno, vatrogasno, u funkciji  stvaranje opsjene da se nešto radi…I, ta, BAŠ niska razina kulture pisane riječi….\nODGOVORNOST je riječ koju treba šutnuti u ropotarnicu hrvatskog jezika…Možda se jednom javi kao neologizam…"]
[211,"Srednja škola - Centar za odgoj i obrazovanje","PRAVILNIK","Članak 9. st. 1.\nU srednjim strukovnim školama postoji nedostatak stručnih suradnika edukacijskih rehabilitatora. Prema podatcima iz Izvješća pravobraniteljice za osobe s invaliditetom iz 2016. god. (koje je dostavilo 65 srednjih škola) u istima nedostaje 55 stručnih suradnika edukacijskih rehabilitatora (i soc. pedagozi se ubrajaju u ovu skupinu). Stoga, ostaje nejasno kako će srednje škole provoditi stručni tretman nedostatnim kadrovskim kapacitetima.\nČlanak 9. st. 4.\nOstaje nejasno kako će se navedene odgojno-obrazovne skupine formirati u srednjim školama.\nČlanak 19.\nRedovne srednje škole nemaju dovoljno kapaciteta za provođenje ove mjere, pa predlažem da se napravi dopuna ovog članka i omogući provođenje iste u posebnim ustanovama. Ove ustanove su najčešće puno bolje ekipirane, a imaju manjak učenika uslijed većeg uključivanja učenika s teškoćama, poremećajima i problemima u ponašanju  u redovne srednje škole. Djelatnost provođenja mjere produženog stručnog tretmana mogle bi preuzeti posebne ustanove u sklopu djelatnosti Centara potpore predviđene Pravilnikom o osnovnoškolskom i srednjoškolskom odgoju i obrazovanju učenika s teškoćama u razvoju N.N.24/2015.\nČlanak 20. st.1.\nTrenutno u srednjim školama nisu ustrojeni posebni razredni odjeli s obzirom na vrstu teškoća i specifičnosti funkcioniranja koje ugrožavaju njegovu osobnu sigurnost ili sigurnost drugih učenika (čl. 5. st.5 i čl.6. st.6. Pravilnika o OŠ i SŠ odgoju i obrazovanju učenika s teškoćama u razvoju (NN 24/2015.) te se učenicima u srednjim školama moraju najčešće mijenjati rješenja o primjerenim oblicima školovanja. Stoga će provođenje intenzivnog stručnog tretmana u srednjim školama biti dovedeno u pitanje.\nČlanak 20. st.4.\nOstaje nejasno na koji način će ravnatelji motivirati i financirati stručne suradnike koji nisu zaposleni u školi, kako bi provodili navedene mjere."]
[212,"ANA MARIJA LISJAK","PRAVILNIK","Smatram da u stručni tim skole treba uključiti obavezno socijalne radnike koji su educirani za rad s pojedincem i grupom, koji mogu prevenirati probleme kroz rad s obiteljima, a ne da se ukljucuju centri za soc.skrb kad problemi eskaliraju i skola ne može vise na kraj s pojedinim problem.učenicima."]
[213,"NATALIA DUJIĆ","PRAVILNIK","Pravilnik nažalost nije napisan u najboljem interesu učenika, učitelja i nastavnika te stručnih timova škola. Radi prevelike normiranosti  i neopravdanog dodatnog opterećivanja razrednika i stručnih timova škole administrativnim obvezama stječe se dojam da se pri pisanju Pravilnika vodilo računa u prvom redu o potrebama onih koji eventualno dolaze u inspekcijski ili stručni nadzor. Naime, ovakav pravilnik svakako omogućuje brzo \"chekiranje\"  mogućih propusta i pogrešaka u takvim situacijama. \nRadi se o pokušaju nametanja dodatnog neopravdanog administrativnog  opterećenja razrednika i stručnih suradnika u vrijeme kada slušamo obećanja o rasterećenju od takvih nepotrebnih i besmislenih poslova u školi!\nPokušaj da se jednim pravilnikom objedini i osnovnoškolska i srednjoškolska učenička populacija  (od 6 – 19 godina) ne dovodi no najboljih rješenja niti za jednu skupinu. \nOsnovna škola bi svakako trebala ostati mjesto primarne prevencije nasilja i odgoja za nenasilje. S obzirom na članak 3, stavak 2 u kojem su nejasno opisane karakteristike učenika u riziku za razvoj problema u ponašanju nije jasno je li pravilnik  usmjeren primarnoj prevenciji nasilja ili selektivno indiciran za određene rizične skupine. \nInterevencije u osnovnoj školi nikako ne bi trebalo odgađati za vrijeme kada se nepoželjno ponašanje već jače manifestiralo odnosno  kada je bilo potrebno izreći pedagošku mjeru. Vezivanje uz institut pedagoških mjera teško da će motivirati učenike na usvajanje poželjnih oblika ponašanja.\nProblematičnim vidim i jednostrano potenciranje odgovornosti škole: razrednika, učitelja i stručnih suradnika u prevenciji neprihvatljivog ponašanja učenika, dok je odgovornost roditelja izostavljena."]
[214,"NIKOLINA JANC","PRAVILNIK","Poštovani,\n\nkao učitelj razrednik sam tek treću godinu, iskustvo mi nije pokazalo kako riješavati papirologiju nego kako pomoći učenicima u stvarnom životu, u stvarnim problemima... nisam studirala da imam dodatne edukacije oko papirologije i čitanja pravilnika, nego sam studirala engleski i njemački jezik koji sada predajem. Smatram da mi u radu trebaju pomoći i psiholog i pedagog i da oni trebaju biti educirani za rješavanje sukoba sa što manje papirologije.\npraćenje ponašanja učenika ne donosi ništa, kazne trebaju odmah biti važeće i treba odmah reagirati. \nnažalost bila sam žrtva nasilnog ponašanja učenika, silni papiri koje sam ispunila i pisanje što se dogodilo, ako se ponovi obavijestite policiju, nisu nikome pomogli, i dalje sam se osjećala nezaštićeno."]
[215,"Agencija za strukovno obrazovanje i obrazovanje odraslih","PRAVILNIK","Poštovani,\n\nslažem se s nastojanjima da se učini sve što se može da se popravi uspjeh učenika s problemima u ponašanju ili riziku za razvoj navedenih problema. Međutim, kako su već mnoge kolegice i kolege napisali, ovakav pravilnik u praksi je neprovediv. Škole nemaju dovoljno stručnih suradnika ni za trenutne potrebe, a kamoli ako se usvoji ovakav Pravilnik! Stručni suradnici bore se s poslom koji imaju u svojim školama tako da zaista ne vidim mogućnost da rade na više škola, a da ostvare rezultate. Inzistiranje na tome dovest će do pada kvalitete rada s učenicima, a to vjerujem nikome nije cilj. Uz to, navedenim stručnim suradnicima povećava se radno opterećenje i razina stresa, što će se sigurno odraziti i na njihovo zdravlje i privatni život.\nTakođer nedostaje i osposobljenosti nastavnika za ovakav rad. Osobno se ne osjećam kompetentnom raditi sve ono što ovaj pravilnik propisuje. Mogu prepoznati problematično ponašanje i možda čak i prepoznati učenika koji je u riziku za razvoj problema u ponašanju, ali nemam odgovarajuće znanje da bih mogla pisati sve ono što se ovim prijedlogom pravilnika zahtijeva. Cilj je vjerujem pomoći učeniku, a ne pisati svašta na papiru, a u praksi ne provoditi. Nije bitno imati ispunjenu formu, nego postići rezultate! Također smatram da bi i roditelji trebali biti aktivnije uključeni u ove postupke.\n\nDonošenjem ovog pravilnika papir će možda pokazati da idemo u dobrom smjeru, no u praksi to neće tako biti. Jedino će se povećati pritužbe i sankcije školama zbog neispunjavanja odredbi navedenog pravilnika.\n\nJoš jednom napominjem da pozdravljam pokušaje da se pomogne navedenim učenicima, no trenutno je u praksi ono što se ovdje predlaže neprovedivo."]
[216,"Marijana Buhin","PRAVILNIK","Slažem se sa svim kolegama koji su napisali da je pravilnik neprovediv u praksi. Ne znam tko je pisao ovakav prijedlog pravilnika (neki stručni tim ili ?). Vidim da se profesore PONOVO ništa ne pita. Nemate pojma koliko sam se napatila s učenicima koji su \"izloženi riziku za razvoj problema u ponašanju\". I ne možete ništa. I tako iz dana u dan... Tko meni može pomoći? Ovaj pravilnik sigurno ne! A učenici jako dobro znaju da im ne možete ništa i zato se ponašaju tako kako se ponašaju. Ako ovaj pravilnik zaživi, opet ćete se moći hvaliti kako je nasilja sve manje, a zapravo se nastavnici neće opterećivati dodatnim poslom i piskaranjima kojih ionak već sad ima previše. I što ako roditelj odbije suradnju jer je njegovo dijete doma \"dobro ko kruh\", pa ne vjeruje da se stvarno tako ponaša..."]
[217,"MARTINA STOJANOVIĆ","PRAVILNIK","Mislim da je pohvalno da se počela obraćati pažnja i na potrebe učenika koji su u riziku ili već s razvijenim problemima u ponašanju jer mislim da to do sada nije bio slučaj. Možda sada napokon postanu ravnopravni ostalim učenicima s teškoćama. Isto tako, mislim da je važno naglasiti tko odlučuje (odsjek na Edukacijsko-rehabilitacijskom fakultetu?) koji su to stručnjaci educirani za rad s učenicima u riziku ili već s razvijenim problemima u ponašanju."]
[218,"Marija Dianežević","PRAVILNIK","Ovaj pravilnik je smiješan. Škole nisu institucije koje će provoditi rehabilitaciju učenika s problematičnim ponašanjima, za to postoje ustanove i stručnjaci koji će rehabilitirati delinkvente. U školama se ne radi samo o malim problematičnim ponašanjima, nego o delikventnim ponašanjima, a razrednik svakako nije educiran da bi izrađivao program rehabilitacije. Gurate samo nepotrebnu papirologiju koja će na terenu dati još gore rezultate nego sada. Ovime najmanje pomažete djeci problematičnih ponašanja, jer im nestručno izrađen program rehabilitacije može samo odmoći. Razrednicima gurate posao za koji nisu kompetentni i još hrpu papira u kojoj će se uvijek naći propusti, jer je pravilnik nejasan, nedorečen i napravljen samo pro forma.\nI ne treba edukacija prosvjetara u tom smjeru, jer se jednim tečajem ne može naučiti kako rehabilitirati delinkventna ponašanja, za to postoje fakulteti."]
[219,"MAJA KRALJ STANČEC","PRAVILNIK","Neću ni komentirati ni predlagati, želim samo postaviti pitanja autorima. Hoće li se dodatnim administrativnim opterećenjem koje predviđa ovaj Pravilnik doista postići željeni ishodi? Jesu li za provedbu predloženog osigurani kadrovski i prostorni uvjeti u svim školama RH? Je li ovaj Pravilnik primjenjiv u OŠ i u cjelokupnom sustavu srednjeg obrazovanja? Ima li svrhe donositi Pravilnik koji nije provediv u praksi? Hoće li ovaj Pravilnik doprinjeti kvaliteti obrazovanja većine učenika koji se školuju u Republici Hrvatskoj?"]
[220,"IVANA DELAČ","PRAVILNIK","Ovaj pravilnik je potpuno neprovediv u praksi, jer predviđa potpuno nepotrebno administrativno opterećenje za aktivnosti koje se u praksi ionako provode (savjetodavni rad s učenicima, roditeljima, razmatranje najboljih postupaka na Razrednom vijeću itd.). Prođe li ovaj pravilnik u ovom obliku, u praksi će se manifestirati na način da se ovdje navedene mjere neće uopće pokretati ni provoditi, isključivo zbog nepotrebne administracije. \nZatim, previše se odgovornosti ovim pravilnikom prebacuje na razrednike, od kojih se očekuje da rade poslove stručnih suradnika, što nije u krugu njihovih kompetencija. Za kvalitetan rad s učenicima - kako onima sa smetnjama u ponašanju, tako i onima s drugim oblicima teškoća te darovitim učenicima (a smetnje u ponašanju se često razvijaju kod obje skupine učenika), na prvom je mjestu potrebno osigurati cjelovit stručni tim u svakoj školi (psiholog, pedagog, stručnjaci edukacijsko-rehabilitacijskih profila) jer je za kvalitetnu prevenciju i tretman nužan multidisciplinarni pristup, što u ovom pravilniku nije prisutno. (Razredna vijeća i uključivanje vanjskih službi u pojedinim slučajevima NISU multidisciplinarni pristup radu s učenicima). \nNadalje, procjena učeničkih sposobnosti, osobina i \"jakih strana\" (kako se navode u ovom pravilniku) u isključivom je djelokrugu psihologa, što znači da realizacija ovog pravilnika zahtijeva ne samo zapošljavanje psihologa u svim školama, nego i osiguravanje psihologijskih mjernih instrumenata svakom školskom psihologu, pa bi pravilnikom moralo biti definirano i tko će i na koji način financirati psihodijagnostičke instrumente. Pravilnik također spominje \"stručnjake educirane za rad s učenicima s problemima u ponašanju, ponajprije socijalnog pedagoga ili psihologa\" - nejasno je odnosi li se spomenuta edukacija na fakultetsku diplomu ili na dodatne edukacije (te koje), te su potpuno nepravedno izostavljeni drugi stručni suradnici, ponajprije pedagozi. \nSintagma \"učenici s problemima u ponašanju\" otvara vrata etiketiranju učenika kao \"problematičnih\" (ispravnije bi bilo \"učenici sa smetnjama u ponašanju\"), a ponašanja navedena kao kriteriji za pridavanje takve etikete učenicima nedovoljno su definirana i operacionalizirana, te se dobar dio njih može pripisati svim učenicima jer se dijelom radi o ponašanjima karakterističnima i normalnima za razvojne faze djetinjstva i adolescencije. Primjena ovako formuliranog pravilnika u praksi mogla bi dovesti do stigmatiziranja učenika te zlouporabe, a s druge strane je pretjerano pristran u smislu zanemarivanja prava i sigurnosti odgojno-obrazovnih djelatnika u situacijama kad se radi o ozbiljnim smetnjama u ponašanju, odnosno ponašanjima koja dovode u opasnost učenike ili odgojno-obrazovne djelatnike. Ovakav pravilnik može samo unazaditi kvalitetu rada i prevenciju neprihvatljivih ponašanja, a svi opisani postupci su prespori i neadekvatni - ako se uopće budu provodili u praksi, u što sumnjam.\nIz svih navedenih razloga, moguć je samo jedan zaključak - nacrt ovog pravilnika treba u cijelosti odbaciti i pristupiti izradi propisa koji će se na cjelovit, multidisciplinaran način (što uključuje kompletiranje stručnih timova u svim školama) pozabaviti prevencijom neprihvatljivog ponašanja i postupcima primjerenih stručnih intervencija te kvalitetnom i sveobuhvatnom edukacijom odgojno-obrazovnih djelatnika za ovu problematiku."]
[221,"Marcela Sapina Sarkotic","PRAVILNIK","Smatram da niti jedan novi pravilnik ne treba biti donešen dok se ne omogući svim školama da imaju adekvatan broj stručnih suradnika koji će se baviti problemom ponašanja mladih. Broj stručnih suradnika ne bi trebao ovisiti o broju učenika u školi niti o bilo čemu drugome nego bi trebao odgovarati nastaloj situaciji u instituciji poput škole. Povremeno možemo predvidjeti što će se u okviru škole događati, ali na sve ostale iznenadne situacije za koje nismo pripremljeni moramo tražiti pomoć stručnih suradnika. Da sam htjela studirati psihologiju ili defektologiju onda bi se time i bavila, ovako mene vrijeđa da moram raditi posao nekog drugog stručnjaka i smatram da se isti ne bavi glazbenom nastavom pa ne vidim razlog da se kao nestručna bavim devijantnim ponašanjem djece tj.učenika! Smatram da moja domena kao razrednika ima granicu i da u jednom trenutku prestaje te moraju nastupiti stručnjaci. Pri tome naravno treba postojati pravilnik koji će točno odrediti što razrednik može odraditi a za što više nije dovoljno stručan, osim ako mu struka nije pedagogija, psihologija i slično. Pri tome naravno dolazimo do toga da bi se stručni suradnici morali aktivno zapošljavati u školama u velikom broju i ne vidim tome problem jer tamo im je i mjesto kao i u nekim drugim ustanovama. Ne vidim zašto bi škole bile iznimke ukoliko za to postoji stvarna potreba! Dakle škola mora imati 501 učenika da bi mogla tražiti psihologa, ukoliko ima 500 ne može dobiti dozvolu za zapošljavanje. Smatram to smiješnim kao i puno drugih stvari u ovoj našoj predivnoj ali banana državi!"]
[222,"Natalija Siladjev","PRAVILNIK","Predloženi pravilnik nije u skladu sa Zakonom o odgoju i obrazovanju, članak 84. gdje se navodi , između ostaloga pedagoška mjera \"odgojno-obrazovnog tretmana produženog stručnog postupka\" i člankom 85., !!!\nPravilnik je vrlo nespretno i površno \"prepisan\" iz Pravilnika o provođenju mjere produženog stručnog postupka koliko vidim od prije par godina. Iz iskustva mogu predvidjeti da ovo neće zaživjeti osim možda u formi tj. na papiru. Dok god škole ne budu imale kompletne timove stručnjaka, a pri tom mislim socijalne pedagoge i psihologe, koji se bave prevencijama i učenicima sa neprihvatljivim oblicima ponašanja teško da će se išta promijeniti.Zaposlite stručnjake za bavljenje ovim pitanjima ! Isto tako smatram da se ovdje izmišlja topla voda koja se već i inače godinama provodi . Dodatna i pojačana savjetovanja i razgovori sa učenicima i roditeljima, upućivanje psihologu itd..."]
[223,"Julijana Jozanović","PRAVILNIK","Mislim da će Pravilnik biti efikasan kao i Pernarov savjet za liječenje gripe. Iako vitamin C realno pomaže.\nMožda kreatori ovog Pravilnika ne znaju da u jednom razredu ima dvadesetak učenika. Kada navode potrebu da se ''svakom učeniku osigurava poštovanje prava zajamčenih Konvencijom o pravima djeteta, Ustavom i zakonima Republike Hrvatske, a osobito načelo zaštite dobrobiti djeteta i njegova prava na tjelesni, duševni i emocionalni integritet, odnosno integritet cjelovite osobe'', opet izgleda misle samo i isključivo na prava učenika koji redovito ometaju nastavu. A što je s istim pravima ostalih učenika u razredu? I ovaj Pravilnik ignorira većinu učenika i dopušta nekolicini učenika da svojim neprimjerenim ponašanjem svakodnevno ometa ostale učenike u praćenju nastave. Budući da je škola odgojno obrazovna ustanova, koju poruku šaljemo većini učenika kada smo prisiljeni iz dana u dan tolerirati neprimjereno ponašanje kako ne bismo povrijedili prava učenika koji uporno ometaju nastavu?\nOvaj Pravilnik će sigurno biti uspješan jer će znatno pridonijeti smanjenju izricanja pedagoških mjera, jednostavno zato što će razrednici izbjegavati uopće pokretati postupak kojem ne vide smisla. Efikasan pravilnik bi trebao biti puno precizniji i trebao bi uključiti neke efikasne mjere, kao što bi bila suspenzija za teže oblike ometanja nastave.\n I stvarno je nevjerojatno što se sve uspije ubaciti u ,,sastavni dio tjednih radnih obveza učitelja/nastavnika i stručnih suradnika''. Mislim da nema struke čiji radni tjedan je toliko elastičan. U praksi se takve stvari mogu vidjeti samo u crtićima."]
[224,"IGOR SOLDIĆ","PRAVILNIK","Razrednici nisu stručni za izradu opširnih programa koji su predviđeni ovim pravilnikom."]
[225,"IGOR SOLDIĆ","PRAVILNIK","Pravilnik predviđa dodatno opterećivanje razrednika bez ikakve naznake da taj rad bude i adekvatno plaćen."]
[226,"IGOR SOLDIĆ","PRAVILNIK","Koje su posljedice ako učenik i/ili roditelj ne žele sudjelovati u programima predviđenim ovim Pravilnikom?"]
[227,"IGOR SOLDIĆ","PRAVILNIK","Članci su neprecizno definirani, nedorečeni, podložni različitim interpretacijama čime ih je lako zlorabiti."]
[228,"IGOR SOLDIĆ","PRAVILNIK","Što sa školama koje nemaju zaposlenog socijalnog pedagoga ili psihologa?"]
[229,"IGOR SOLDIĆ","PRAVILNIK","Ovaj pravilnik bi trebao omogućiti sljedeće postupke za učenike s problemima u ponašanju:\n• Rad učenika za opće dobro u školi nakon nastave\n• Novčana kazna za roditelje \n• Mjere suspenzije (dnevne i tjedne). Suspenzijom se šalje jasna poruka da takvo ponašanje nije prihvatljivo i da učenik mora preuzeti odgovornost za svoje ponašanje.\nSvi ovi programi koji su navedeni u ovom Prijedlogu pravilnika su previše papirologije za premalo rezultata."]
[230,"Tamara Šoić","PRAVILNIK","Poštovani, \n      nakon pristiglih komentara, od kojih je velika većina negativna, postaje jasno da ovaj prijedlog pravilnika nije najbolje osmišljen.\n \nNadam se da ćete, barem sada, uvažiti mišljenje struke kada već niste našli za shodno predstavnike struke, odnosno izravne sudionike odgojno-obrazovnog procesa,  pozvati na sudjelovanje u osmišljavanju akcijskoga plana. \n\nNo, dobro. Propusti se događaju.\n\nČanak 11.navodi kako se potpora učeniku u riziku za razvoj problema, provodi kontinuirano, najmanje 6 mjeseci. \nŠto u slučajevima kada se problemi u ponašanju dogode krajem 2. polugodišta?\n Kako će tada funkcionirati Pravilnik? \n\nIz prakse znamo da se neprimjerena ponašanja vrlo često događaju krajem nastavne godine, a ne vidim način na koji će ih ovaj Pravilnik sankcionirati?\n Je li želja ovoga prijedloga uopće spriječiti nasilno i neprimjereno ponašanje ili ga samo gurnuti pod tepih i opteretiti razrednika i stručnu službu?\n\nSvojevremeno, u vrijeme trajanja Produženog stručnog postupka, prosvjetni su inspektori na stručnim vijećima i edukacijama rado isticali kako nisu naišli niti na jednu školu u kojoj je ispoštovana zakonska procedura. \nZnači li vam išta kada oni koji trebaju kontrolirati zakonitost provođenja pravilnika, smatraju da je je samo provođenje u praksi neizvedivo? \nOčito ne znači previše kada nakon tog, dokazano neuspješnog pokušaja, osmišljavate još jedan sličan, ali umnogome nejasniji i nedorečeniji pravilnik?\nPonovno je bitna samo forma, a ne sadržaj. \nPitam se, postoji li u vama uopće želja riješiti ovaj gorući problem nasilja  u školama koji iz godine u godinu eskalrira ili samo odrađujete ono što vam je zadano.\nPromislite kako bi izgledala situacija u kojoj u jednom razredu imate 5-6 učenika kojima je potreban redvotit, produženi ili stručni tretman. \nPromislite samo kako će to izgledati u praksi i uzmite u obzir papirologiju i dokumentaciju koju ovaj postupak podrazumijeva.\n Pritom imajte na umu da to nije jedina obveza razrednika i da će novo opterećenje svakako utjecati na rad u razredu, a složiti ćete se da je to ipak ključna i najvažnija uloga nastavnika.\n\nSve je to i dalje manje bitno i meritum stvari ponovno je gurnut u drugi plan. \nSredište nastavnog procesa je učenik.\nNa ovaj način  učeniku s problemima u ponašanju, nećete pomoći. \nVjerojatno samo odmoći. \nAli kada bi  ljudi koji osmišljavaju ovakve i slične prijedloge pravilnika ponekad zavirili u razrede, možda bi dobili stvarnu sliku na terenu, a ne brojke, statistiku kojima barataju daleko od razreda i učenika s kojima se susrećemo svaki dan. \n\nI jedan savjet za ubuduće. \nPitajte struku kada se upuštate u stvaranje bilo kakvih novih pravilnika koji se tiču nje same. \nMislim da je struka, uz dužno poštovanje prema vašem foteljaškom radu, ipak puno upućenija i mjerodavnija.\n Srdačan pozdrav, \nTamara Šoić"]
[231,"DIJANA MIŠEVIĆ","PRAVILNIK","Poštovani, smatram da Pravilnik ne donosi nikakvo administrativno rasterećenje, nego nameće razrednicima mnoštvo dodatnih obveza budući da bi se s izricanjem pedagoške mjere (Čl. 5, st. 4) morali pisati još i dodatni programi odgojno-obrazovne potpore. Pa nisu razrednici ni sociolozi, ni psiholozi, ni pedagozi, a ni defektolozi, te im se uz ovo more administracije koje vode ni u kom slučaju nebi trebali dodavati drugi „sadržaji“. Nadalje, ne podrazumijeva li Škola za život administrativno rasterećenje nastavnika i postavljanje učenika (a ne papira o učeniku) u centar radnje? Uz ovu količinu administracije smatram da se to neće moći postići, te držim da Pravilnik  ne treba prihvatiti. Hvala!"]
[232,"MAJA MLINARIĆ","PRAVILNIK","Poštovani, \nako želite pomoći razrednicima i stvarno napraviti reda u školama donesite pravilnik koji je jasan, efikasan i primjenjiv. Također predlažem da ga donesete uz pomoć razrednika a javno savjetovanje prepustite ostalim stručnjacima. Nije u redu sastavljati 'akcijski plan' kojeg bi razrednici trebali pokrenuti s osobama koji to nisu niti rade u razredu. Mislim da ovaj pravilnik neće rezultirati poboljšanjem trenutnog stanja, iz više razloga. Sam naziv pravilnika govori da se radi o nečem neefikasnom. Možete li zamisliti  reakciju roditelja kada im se na roditeljskom sastanku pročita naziv? Pravilnik podrazumijeva da će biti učinkovit i ne nudi alternativu. Što ako učeniku tretman ne pomogne, hoće li se otegnuti na 4 godine tijekom kojih će učenik 'rizičnog' ponašanja ometati nastavni proces? Iz trenutnog prijedloga novog Pravilnika ne vidim da vam je u cilju riješiti problem, zapravo želite razrednicima još više otežati izricanje pedagoške mjere. Prihvati li se ovaj Pravilnik u tome će se u uspjeti, ali problem će ostati. Iz svega navedenog predlažem da ga odbacite."]
[233,"TATJANA BANDERA-MRAKOVČIĆ","PRAVILNIK","Poštovani,\novim Pravilnikom doći će do još većeg administrativnog opterećenja posebice razrednika, a zatim i stručnih suradnika.  Nemoguće će biti organizirati odgojno- obrazovnu potporu. Učitelji su za razredništvo zaduženi za 2 sata tjedno i bez ovih obveza to je premalo za sva razredničke obveze. Kako će stručni suradnici, kojih nema dovoljno u svim školama,  uspjeti organizirati stručni tretman? Zar svako neprimjereno ponašanje zahtjeva cijelu ovu proceduru? Bojim se da će primjenom ovakvog pravilnika broj pedagoških mjera biti još i manji i osobno mislim da je  prijedlog pravilnika većim dijelom promašen."]
[234,"Barbara Sklepić","PRAVILNIK","Poštovani,\novaj Prijedlog previše posla stavlja na leđa razrednicima, te se ja kao razrednica ne osjećam kompetentnom izrađivati program odgojno-obrazovne potrebe, a niti su razrednici adekvatno plaćeni za taj posao. Norma razrednika od 2 (odnosno ukupno 4) sata tjedno je  već sada premala za sav posao koji je razrednicima na leđima, te bi u svakom slučaju razrednicima trebalo priznati više sati rada za to. \nDrugi nedostatak toga je taj što je to organizacijski teško provedivo, pogotovo u sredinama gdje ne žive svi učenici u mjestu u kojem se nalazi škola, te ih se ne može ostavljati nakon nastave jer se nemaju kako vratiti kućama. \nTakođer, razdoblje provedbe tog programa je predugo i bojim se da bi mnogim učenicima koji naprave neki prekršaj u školi u drugom polugodištu to bilo samo reda radi, jer školska godina prođe dok se cijeli postupak završi, a iduće školske godine on kreće iznova s pedagoškim mjerama.\nVjerujem da je sadašnji Pravilnik o kriterijima za izricanje pedagoških mjera ukoliko ga se posloži tako da nema nikakvih rupa u njemu i da se nastavnicima, stručnim suradnicima i ravnateljima dozvoli i uvjetuje da ga se primjenjuje točno onako kako piše. (Posebnu pažnju skrećem na dio o opravdavanju izostanaka: Roditelji mogu opravdati učenicima neograničeno po 3 dana uzastopce, dakle učenici na taj način mogu izostajati koliko god žele ako im roditelji opravdavaju, Pravilnik je potrebnu izmijeniti na način da se točno odredi broj dana u školskoj godini, polugodištu ili mjesecu koliko roditelji mogu opravdavati izostanke, jer sad svaka škola to tumači na svoj način, a najčešće se tumači tako da se izlazi roditeljima i učenicima ususret i opravdava im se koliko god to žele, a zapravo se ide na štetu učenika.)"]
[235,"Anita Bilić Brdar","PRAVILNIK","Pravilnik znači administrativno opterećenje, a ne rastrećenje nastavnika, što predstavlja jedan od ciljeva nove reforme školstva! Postojeći Pravilnik o izricanju pedagoških mjera bi trebalo pojednostaviti jer i sada razrednici imaju previše administrativnih poslova da bi izrekli jednu opomenu, a kamoli neku višu mjeru."]
[236,"DAJANA VIDAKOVIĆ","PRAVILNIK","Ovaj pravilnik izgleda kao da su osobe koje su ga stastavljale zavezanih očiju nasumično nabacivale fraze iz nekadašnjeg Pravilnika o produženom stručnom postupku (koji je povučen s jako dobrim razlogom) i floskule o prevenciji.\nU praksi je potpuno neprimjenjiv, a opterećenje koje pritom stavlja na leđa razrednika i stručne službe je nemjerljivo. \nJedino što se ovakvim pravilnikom može postići je da se svi problemi - i oni potencijalni, i oni koji eskaliraju - pomeću pod tepih umjesto da ih se rješava. Dobit ćemo privid idile i učionice u kojima vlada zakon džungle.\nA možda je to baš ono što njegovi tvorci žele?"]
[237,"NATALIA ŠINKOVIĆ","PRAVILNIK","U potpunosti se slažem s mišljenjem većine kolega o ovome Pravilniku. Dakle, prebacivanje potpune odgovornosti na leđa nastavnika koji nisu stručni da rješavaju tako ozbiljne stvari mi se čini jako neozbiljno, pogotovo u tako ozbiljnim stvarima kao što su djeca koji imaju problema u ponašanju. Previše je kompleksno i ozbiljno je to pitanje da bismo to prepustili nastavniku za improviziranje. To mi je jednako kao da se zubaru kaže da može operirati srce, jer, uostalom i jedan i drugi su liječnici! Učeniku se treba pomoći, a njemu će se pomoći ako učenik shvati da je sam odgovoran za svoje postupke, da mora biti spreman za posljedice svojega ponašanja. Ja ovdje ne govorim da se učenik samo kažnjava, nego da se učeniku postavljaju točno definirane granice, da on točno zna koje su posljedice njegovog dobrog ponašanja - a to je nagrada, a koje su posljedice lošeg ponašanja - a to je kazna. I samo na takav način mi mu zapravo pomažemo, tako da mu postavljamo točno definirane granice. A sve to može raditi isključivo stručno osposobljena osoba, ne može razrednik improvizirati nešto za što nije osposobljen. Naravno, razrednik i nastavnici su ovdje da pomažu, da surađuju, da prenose informacije i saznanja, ali ne da odlučuju u kojem će se smjeru raditi s učenikom u riziku za razvoj problema u ponašanju. Djeca se moraju naučiti odgovarati za svoje postupke, rješavati probleme, kreirati nešto novo, riskirati i preuzimati odgovornost za vlastiti neuspjeh. Podržavam učinjeni korak u tom smjeru, ali mi se čini da se to sve radi na krivi način prebacivanjem odgovornosti na leđa nastavnika. Također mi se čini da su roditelji premalo uključeni u cijeli proces jer problem u ponašanju u većini slučajeva nastaje zbog obiteljskih situacija i prilika, a većini roditelja koji imaju djecu s problemima u ponašanju treba pomoć stručnih osoba i treba postojati mehanizam koji će ih obvezati na suradnju kako bi se djetetu pomoglo."]
[238,"Dijana Premuš","PRAVILNIK","Poštovani,\nsmatram da ovaj Pravilnik u praksi nije primjenjiv zbog mnogobrojnih razloga koje su već iznijeli sudionici savjetovanja (kadrovski, organizacijski, administrativni, ...). Stručni suradnici (ako ih škola ima) već rade s učenicima obuhvaćenim ovim pravilnikom. Njihov rad je uspješan samo ukoliko postoji suradnja s roditeljima. Ovim Pravilnikom dodatni teret stavlja se razrednicima koji nisu educirani ni plaćeni za taj posao. Ono što ovaj Pravilnik, a niti postojeći Pravilnik o kriterijima za izricanje pedagoških mjera, ne rješava je osiguravanje prava na obrazovanje i sigurnu okolinu većine učenika koji uvijek moraju imati razumijevanja i strpljenja za one problematičnog ponašanja."]
[239,"IRENA POSAVEC","PRAVILNIK","Pozdravljam uvođenje ovog Pravilnika iz razloga što je do sada nedostajao kontinuirani rad razrednika, razrednog vijeća i stručnih suradnika škole na otklanjanju problematičnih ponašanja pojedinih učenika i radu na poboljšanju njihovog ponašanja.  Učenicima su eventualno izrečene pedagoške mjere nakon jednog ili možda više razgovora s razrednikom ili stručnim suradnikom ali im se nije pružala kontinuirana podrška kako bi se njihovo ponašanje ispravilo. S druge strane, ne podržavam Pravilnik jer predviđa previše obaveza i odgovornosti na samom razredniku ili stručnom suradniku u obliku pisanja programa, izvješća itd. Smatram da je dovoljno radi problematičnih ponašanja učenika sazivati razredna vijeća koja bi zajedno, a ne sam razrednik ili stručni suradnik, radila program i praćenje i čiji bi se zaključci evidentirali u zapisniku razrednih vijeća, koje razrednik evidentira u dnevniku rada."]
[240,"Ivana Đaković ","PRAVILNIK","Poštovani,\nveć jednom je Ministarstvo donijelo pravilnik jako sličan ovomu. Provodila sam kao razrednik u osnovnoj školi pedagošku mjeru, mislim da se zvala, produženi stručni postupak. Pravilnik nije bio dugo na snazi. Zašto ste ga ukinuli!? Provjerite koliko je učitelja i stručnih suradnika provodilo tu mjeru. Ne poznajem ni jednog učitelja u osnovnoj školi (osim sebe) koji je provodio, a poznajem dosta kolega. Vjerojatno nas je bilo malo. Zašto?! I vi znate odgovor. Sjećam se da je to bilo svakodnevno pisanje nekoliko mjeseci zabilješki o ponašanju učenika, imenovanje stručnog povjerensta, sastanci povjerenstva, organiziranje razrednih vijeća zajedno s roditeljima, izrada programa aktivnosti, pisanje izvješća... A bez roditeljske suglasnosti ne možete ništa. Zašto toliko administracije? Zašto ne uvažavate mišljenja učitelja koji se svakodnevno susreću u razredu s djecom koja imaju problema u ponašanju? Zar mislite da mi ne želimo riješiti te probleme? Poduzmemo sve: razgovaramo s učenicima svakodnevno, organiziramo radionice, razgovaramao s roditeljima, rješavamo probleme zajedno sa stručnim suradnicima, uključujemo učenike u razne aktivnosti, roditelji i učenici se upućuju u razne ustanove u kojima bi im mogla biti pružena pomoć, obavješatava se Centar za socijalnu skrb... I što kad napravimo sve, a rezultata nema i učenik se i dalje izrazito neprihvatljivo ponaša?! Vi nam sastavljate ovaj Pravilnik (vođenje dnevničkih zapisa o ponašanju učenika koji po vašem mišljenju ulaze u tjedne radne obveze učitelja). Vođenje administracije koju ste nam natovarili na leđa odavno izlazi iz okvira tjednih radnih obveza. I gdje su roditelji u cijeloj priči?! Njih se informira, potiče i savjetuje. Kad će ih se konačno obvezati na nešto zbog dobrobiti njihove djece?"]
[241,"GORANA VIDOVIĆ","PRAVILNIK","Slažem se s mnogobrojnim kolegama koji su već rekli da je sve ponovo palo na leđa ionako preopterećenog razrednika. Također se slažem s primjedbama da Pravilnik nije dovoljno konkretan u mnogim stvarima. Stručni tretman učenika s problemima u ponašanju podsjeća na mjeru Produženog stručnog postupka koji je ukinut jer nije polučio uspjeh. Smatram da veću odgovornost trebaju snositi roditelji kao primarni odgajatelji, a i sami učenici s problemima u ponašanju. Roditelji često ne surađuju sa školom, a neki i opstruiraju rad škole pa je i u tom segmentu potrebno urediti mnogo toga. Predlažem, npr., da se roditelji koji se ne odazivaju na pozive u školu kažnjavaju novčano, a od nasilnih roditelja se nadam da ćete uskoro naći rješenje da nas zaštitite. Nasilnog učenika bi svakako trebalo suspendirati kako bi se zaštitili ostali učenici, ali s njim i njegovim roditeljima/skrbnicima treba se onda baviti netko izvan škole (ne mislim na Centre za socijalnu skrb koji su također preopterećeni)."]
[242,"OZANA MIROSAVLJEV GRGIĆ","PRAVILNIK","Naslov je potpuno neprimjeren zbog previše riječi i vrlo problematične terminologije \"učenici u riziku za razvoj problema\". On bi trebao biti čitljiv i prosječno obrazovanom roditelju, a i učeniku.Zamišljam to koliko bi mi trebalo vremena za pročitati na roditeljskom sastanku ili jednom satu razrednika.\nPrema čl.8 razrednik treba pokrenuti cijeli postupak i uz to voditi cijeli taj postupak koji nije nimalo jednostavan. Zanima me kako jedan razrednik koji je uz to predmetni nastavnik, voditelj nekih aktivnosti, mentor, voditelj aktiva ili bilo kakvih drugih službi i uz to može raditi na više škola može se posvetiti jednom tzv.učeniku u riziku za razvoj problema u ponašanju, a nažalost po ovom pravilniku ne bi imao vremena posvetiti se darovitim učenicima, učenicima kojima su introvertirani, asocijalni itd.jer 6 mjeseci mora pratiti isključivo tog učenika ili čak više učenika. Vrlo je nejasno kako razrednik može organizirati te aktivnosti koje bi pomogle tom učeniku ili učenicima,  jer većina pedagoških mjera u srednjim školama se izriče zbog neopravdanih izostanaka. Takav učenik ne izvršava redovite aktivnosti, a kamoli bi dodatne aktivnosti. Uz to prema kojem bi zaduženju ili kurikulu i koji bi nastavnik bio zadužen za provođenje tih aktivnosti i gdje bi ih provodio (u nekim školama jedva ima dovoljno učionica za redovite sate). \nVrijeme provedbe je 6 mjeseci, vrlo je neprimjenjivo u praksi: da bi se to moglo provesti uz sve te postupke moralo bi se početi u listopadu. Zanima me kako bi se prema ovom pravilniku riješila npr. bullyinga koji se dogodi u ožujku.\nOvaj Pravilnik je neprimjenjiv i neprikladan i za nastavnike, stručnu službu. same učenike. Nažalost kao razrednica smatram da ništa ne bih riješila tim pravilnikom, nego bih se \"ugušila\" administracijom i izazvala revolt ostalih kolega, stručne službe, roditelja, ostalih učenika u razredu, jer problem ne bi riješili. Tako da mislim da je Pravilnik \"mrtvo slovo na papiru\", jer dojma sam da oni koji su ga pisali nisu nikad bili razrednici (pogotovo jedne strukovne škole)."]
[243,"Dubravka Salopek Weber","PRAVILNIK","Ovaj Prijedlog izgleda kao da su ga pisali oni koji su u nastavi malo bili jer im nije jasno koliko je sve navedeno nemoguće provesti u praksi. Po definicijama učenika s rizikom razvijanja problema u ponašanju iz članka 3. i učenika s problemima u ponašanju iz članka 4. u nekim bi školama trebalo provoditi programe odgojno-obrazovne potpore ili stručnog tretmana za više od pola učenika, što je organizacijski nemoguće. Takvi učenici najčešće nisu skloni bilo kakvim dodatnim aktivnostima jer im je već pohađanje redovne nastave teško. Kako se učiteljima namjeravaju platiti ti dodatni poslovi, ako učenici i pristanu na sudjelovanje u tome? Što se zapošljavanja socijalnih pedagoga tiče... Učitelj je u razredu sam, ništa mu ne vrijedi ako škola ima i psihologa i pedagoga i defektologa. Čini mi se da je jedan od glavnih ciljeva ovog Pravilnika pozapošljavati po školama socijalne pedagoge. Ono što bi dalo rezultat su učitelji istrenirani da znaju postupati s problematičnim učenicima.I taj bi trening učitelj trebao dobiti još na fakultetu, jer to je vještina koju se može naučiti. Na žalost, većina se prakse obavlja u dobro opremljenim školama s , po disciplini, nezahtjevnim sastavom učenika. Vještina komunikacije i postupanja s problematičnim učenicima se tijekom petogodišnjih studija ne uči. To treba promijeniti, a ne nametati razrednicima dodatnu papirologiju od koje njihovi učenici neće imati nikakve koristi."]
[244,"Jasenka Pregrad","PRAVILNIK","Upozoravamo na nedostatak nekih nužnih sastojaka učinkovitog prevencijskog pristupa problemu nasilja. Ovakav Pravilnik je nedovoljno učinkovit i neće polučiti željene rezultate. \nOno na što bismo Vam obratili pozornost pri pristupanju pojavi nasilja u školama je sljedeće:\n1. Suvremena prevencijska znanost govori o tri razine prevencije: univerzalnoj (uključeni svi), selektivnoj (uključeni oni s početnim znakovima teškoća), indicirana (razvijene teškoće). Istraživanja nas upućuju kako je za učinkovitu prevenciju s dugotrajnim učincima važno:\n a) uključiti sve društvene krugove kojima dijete pripada (dijete, njegov mikrosustav - obitelj, egzosustav - školu i makrosustav - širu društvenu sredinu), međutim, ne možemo za ovo uključivanje zadužiti SAMO školu, nego i druge dionike društva kojima dijete pripada (npr. sportske klubove, organizacije u zajednici, medije, lokalne i državne vlasti).\n b) kad se radi o školskim programima jedini učinkovit odgovor na nasilje je tzv. \"odgovor cijele škole\" (The Whole School Response), a ne samo razrednik i stručni suradnik i ne samo pri pojavi nasilja i zlostavljanja. \n c) čim su djeca obuhvaćena nekim programom mlađa, tim je program učinkovitiji\n2. Suvremena psihološka istraživanja potvrđuju da\n a) djeca žrtve zlostavljanja imaju tendenciju specifičnih osobina koje ih čine \"lakšim metama\" i trpe brojne kratkoročne i dugoročne posljedice po vlastito mentalno zdravlje\n b) djeca koja su nasilna, a pogotovo koja zlostavljaju imaju specifična obilježja i također trpe kratkoročne i dugoročne posljedice po vlastito mentalno zdravlje, a npr. dječaci koji zlostavljaju imaju pet puta veće izglede da prije 30-te godine počine kazneno djelo.\nDakle, odgojna zadaća nalaže podršku i onima koji trpe i koji se ponašaju nasilno, jer su i jedni i drugi u razvojnom riziku.\n\nŠkola kao javna odgojno-obrazovna ustanova morala bi imati mehanizme odgoja djece umjesto palijativnih postupaka koji se ne bave uzrokom problema. Znamo da kazne pod određenim okolnostima (primijenjene dok nepoželjno ponašanje traje ili neposredno nakon njega, primjerene i povezane sa štetom) mogu neko ponašanje \"ugasiti\", ali ne motiviraju na poželjno ponašanje. A još manje poučavaju kako drugačije, odnosno odgajaju. \n\nPravilnik stavlja ozbiljan zadatak u nadležnost razrednika i računa, valjda, s njihovom kompetentnošću. Učitelji, po članku 105. stavku 6, točki b) Zakona, trebaju, osim završenog fakulteta imati \"najmanje 55 ECTS bodova kojima [se] stječe pedagoško-psihološko-didaktičko-metodičko obrazovanje - pedagoške kompetencije\". To je vrlo mali broj sati za tako široko područje, čime se učitelji sigurno ne kvalificiraju kao stručnjaci za odgoj, a još manje za prevenciju ovako specifičnih problema kao što je nasilje, zlostavljanje i poremećaji u ponašanju. \nPravilnik stavlja ozbiljan zadatak i u nadležnost stručnim suradnicima, poglavito socijalnim pedagozima i psiholozima. U RH prema podacima koje je ministrica iznijela 2. 10. 2018. u RH ima 1.343 osnovne i srednje škole (i 1.195 područnih ustanova) u kojima obitava 463.888 učenika. Podaci s kraja 2017./18. školske godine (izvor MZO, DZS) pokazuju da je u ukupnom sustavu zaposleno 530 psihologa (neki u srednjim školama dijelom rade i u nastavi). Do podataka o zaposlenim socijalnim pedagozima nismo uspjeli doći, no njih je sigurno manje nego psihologa. A izrečeno je 24.450 opomena, 2.400 ukora, 3.027 strogih ukora, odnosno opomena pred isključenje, dok je 9 osnovnoškolskih učenika preseljeno u drugu školu i 416 srednjoškolskih isključeno iz škole. Dakle, otprilike pola svih škola u RH nema stručnih suradnika koji trebaju izvršavati ono što Pravilnik nalaže.\nOve brojke, smatramo, jasno pokazuju kako je pravilnik predložen tako da izgleda da se traži neko rješenje za problem nasilja u školama s jasnoćom da se on neće provoditi, jer glavni izvršitelji odredbi Pravilnika zapravo ne postoje u školama. \nIskustvo desetgodišnje provedbe UNICEF-ovog programa Za sigurno i poticajno okruženje u školama, poznatijeg kao 'Stop nasilju među djecom' jasno pokazuje da je moguće nasilje smanjiti za pola, a zlostavljanje za 2/3 nakon 3 godine kontinuiranog rada i mentoriranja učitelja u školama. Dakle, ako želimo zaista prevenirati nasilje i odgajati za nenasilje, moramo znati da to traži ozbiljan i stručan rad i trud koji treba trajati kroz nekoliko godina, a kasnije ga treba održavati, odnosno osmisliti trajno održivi program ugrađen u sustav odgoja i obrazovanja.\nZaključak:\n 'Ovaj Pravilnik predstavlja neku vrstu selektivne i indicirane prevencije (manje učinkovite), odriče školi zadaću univerzalne prevencije nasilnog ponašanja ili odgoja za nenasilje (što joj je primarna odgojna zadaća), odgađa intervencije za vrijeme kad se ponašanje već pokazuje, a ne čim ranije (što smanjuje učinkovitost intervencije/tretmana), izričito ne poštuje princip 'Odgovor cijele škole' (što pristup također čini neučinkovitim), ne pruža razvojno-odgojnu podršku djeci koja trpe nasilje, zadužuje razrednike za osmišljavanje programa odgojno-obrazovne potpore za što oni nisu educirani te je organski dio pedagoških mjera koje budući da su kazne, neće motivirati učenike na usvajanje prihvatljivih/drugačijih oblika ponašanja. \nStruka nam nalaže da vas obavijestimo o tome da je ovakav Pravilnik neučinkovit i da neće polučiti željene rezultate, jer se ne temelji na suvremenim znanstvenim spoznajama o prevenciji poremećaja ponašanja. Pri tome će i učitelji biti demotivirani i ostavljeni u još većem osjećaju bespomoćnosti u odnosu na problem i razočarani odnosom Ministarstva prema njima.\nOvaj Pravilnik je jednako neučinkovit kao i spominjanje preventivnih programa kao dijela školskog kurikuluma na samom kraju 'Pravilnika o načinu i obliku provođenja odgojno-obrazovne potpore i stručnoga tretmana učenika u riziku za razvoj problema u ponašanju i učenika s problemima u ponašanju' iz 2013. godine. \nProblem nasilja i zlostavljanja u školama nećemo ublažiti donošenjem pravilnika. \nPredlažemo Ministarstvu da odustane od ovakvog Pravilnika i uspostavi nacionalni program za (univerzalnu) prevenciju nasilja u školama. \nJasenka Pregrad u svoje ime i u ime 13 mentora i školskih koordinatora UNICEF-ovog Programa 'Stop nasilju među djecom', Za sigurno i poticajno okruženje u školama."]
[245,"Sonja Gjuras Jovanovic","PRAVILNIK","Poštovani, \nne bih podržala ovakav Pravilnik, naziv kojega mi se čini nepotrebnim komentirati jer su drugi to već domišljato uradili prije mene. Ostale nedostatke i nejasnoće, međutim, treba navoditi ili ponavljati, u nadi da će netko od nadležnih pročitati i uvažiti naša mišljenja. \nU nastavi nam se preporučuju mjerljivi, jasni kriteriji. U ovom je Pravilniku većina navedenih stvari pitanje subjektivnog doživljaja i osobne interpretacije. Ne vide se jasni primjeri neprihvatljiva ponašanja i pripadajućih mjera. Papirologija postaje sve veća, pomoć u provedbi sve manja. Pošto je  procedura za pokretanje i provedbu odgojnih mjera prekomplicirana i predugačka, postoji realna mogućnost da od nje ne bude koristi.\nKazna nije sama po sebi cilj ali nesankcioniranjem jednih zapravo kažnjavamo sve ostale. Sve dok pojedinac ponašanjem ugrožava sigurnost drugih učenika ili konstantno ometa rad bez ikakvih konkretnih posljedica, ništa se neće promijeniti - osim što će time biti narušena radna atmosfera za sve druge, ali i autoritet učitelja/prosvjete u cjelini. Jasno je kakvu poruku šaljemo. Gdje su u ovoj priči oni koji se trude, koji žele učiti? Postoji li zaštita takve djece i u kojem su trenutku ona postala nezanimljiva i manje bitna?\nU kojem su času nastavnici postali istovremeno i psiholozi, i socijalni pedagozi, i defektolozi…? Možda da se netko (napokon!) pozabavi trajnim problemom nedovoljnog broja stručnih suradnika u školama?  Žalosno je i zabrinjavajuće da škole u potrebi za stručnim suradnikom dobijaju odbijenicu jer, eto, nedostaje nekoliko đaka do onog zamišljenog broja koji vjerojatno određuje netko bez iskustva rada u razredu.  Dok god će toliki teret posla biti na leđima razrednika i drugih nastavnika, ništa se neće promijeniti. Ovako zamišljen Pravilnik mogao bi biti samo još jedno opterećenje i smetnja na putu ka promjenama i obećanom administrativnom rasterećenju."]
[246,"Tonka Brailo","PRAVILNIK","Istina je da je potreban novi Pravilnik, ali sigurno ne ovaj koji se predlaže te mislim da ga u ovakvom obliku niti ne treba usvojiti te provoditi. Previše posla se stavlja na leđa razrednika jer program odgojno-obrazovne potpore izrađuje razrednik uz pomoć stručnoga suradnika škole. Naravno da cijelom pisanju programa prethodi pisano izvješće jer se prijedlog potpore temelji na pedagoškoj i ostaloj odgovarajućoj dokumentaciji koja sadržava opise potreba, ponašanja, poduzetih mjera, procjena i sl. Samo praćenje djelotvornosti potpore opet je vidljivo iz dokumentacije kojom je praćena i evaluirana provedba programa i ponašanje učenika. Mislim da učitelji nisu dovoljno educirani za sve što ovaj Pravilnik od njih traži. Stručni suradnici će teško moći izvršiti zamišljeno jer bi trebali biti potpora i nama razrednicima, odraditi ukoliko je potrebno i stručni tretman (vjerojatno će obe potpore biti istovremeno). Postojeći oblici potpore učeniku u školskom okruženju se ionako već provode u školama, a ovim se pravilnikom povećava administracija razrednika i stručnih suradnika.\nStavak 1. neusklađen je s čl. 11. ovog Pravilnika."]
[247,"Ivana Radoš","PRAVILNIK","Poštovani,\novim Pravilnikom se ne donosi jako bitna stvar, a to je promptno reagiranje na problematično ponašanje pojedinog/ih učenika. Dok se, u moru birokracije i mogućih veta od strane roditelja, problem krene rješavati, učenik je i dalje prisutan na nastavi, ometa i/ili ugrožava ostale učenike i nastavnika. Predlažem suspenziju.\nOno što je zajamčeno Pravilnikom zasigurno je dodatna administracija, naročito razrednika čiji posao svakako zahtijeva više sati u zaduženjima.\nŠto se tiče dodatne i dopunske nastave te izvannastavnih aktivnosti-konačna odluka je opet na roditeljima s obzirom da nam trebaju njihove suglasnosti kako bi učenici pogađali iste.\nPozdrav."]
[248,"Jakov Batinović","PRAVILNIK","Poštovani svi,\nčitajući ovaj Pravilnik, a pogotovo komentare, ne mogu izbjeći zaključak kako je potreban dokument koji će urediti ovu problematiku (neprihvatljiva učenička ponašanja), bez obzira na postojeće akte. Od postojećih akata očigledno nema koristi kakva se željela postići. Odmah iza toga, a opet temeljem prijedloga ovog Pravilnika i dosadašnjih komentara, zaključujem kako to zasigurno nije OVAJ dokument. \nTime nipošto ne želim umanjiti dobre namjere Predlagatelja, no vjerojatno svi znamo za smjer puta popločanog dobrim namjerama.\nU svom komentaru neću iznositi detalje članak po članak, jer se uglavnom slažem s već iznesenim komentarima. Mislim da su komentari na Pravilnik iznijeli bit zamjerki  i potrebnih popravaka. Nažalost, argumentacija tih komentara i njihova utemeljenost u svakodnevnoj obrazovnoj praksi snažno upućuje na samo jedno rješenje – ovaj prijedlog Pravilnika treba u potpunosti povući. Zašto?\nOsim navedenih razloga u komentarima članaka, iz svog osobnog iskustva mogu zaključiti cilj ovakvog prijedloga: jasno utvrditi krivca u slučaju (neminovnih) budućih događanja poput onog koji je inicirao promptno donošenje ovog prijedloga Pravilnika (događaj u Tehničkoj školi Čakovec). Ovakvim Pravilnikom krivac će uvijek biti isti – škola, a to znači: ravnatelj, stručna služba, razrednici, učitelji. Čini se da je za Predlagatelja to iznimno važno jer stvara privid uređenosti sustava. Ta uređenost sustava u praksi znači sljedeće:\n• ukoliko se donese ovakav Pravilnik, smatrat će se da su propisani svi postupci i obuhvaćene sve situacije vezane za probleme u ponašanju učenika.\n• U slučaju neželjenih događanja, a koja je logično za očekivati, Prosvjetna inspekcija u školi utvrđuje je li se Pravilnik primjenjivao. Obzirom na nejasnoće u Pravilniku, kontradiktornosti, kao i predviđene postupke koji su u praksi neostvarivi, Inspekciji neće biti problem utvrditi nepoštivanje Pravilnika od strane škole. Lako bi se moglo zaključiti da to i jeste glavna intencija Predlagatelja: ovakav prijedlog Pravilnika je realno neprimjenjiv, no kad se donese, bit će lako utvrditi krivca za eventualna događanja. Tko zna kako bi se stvari razvijale u situaciji u kojoj se dogodio nemili, gore spomenuti događaj, a da je ovaj Pravilnik bio na snazi? \nDonošenjem akata koji su odgovornima za njihovu provedbu u praksi gotovo pa neprovedivi, sustav se ne uređuje, već upravo suprotno – sustav se razgrađuje.\nNejasnoća propisanih postupaka; prekomjerna birokratiziranost postupka (uz gubljenje iz vida pravovremenosti reakcije na neprihvatljivo ponašanje učenika kao uvjeta za uspjeh postupka); preklapanja s određenim postojećim aktima; uvođenje više subjekata tijekom provedbe postupaka iz Prijedloga, a da se ne može utjecati na ažurnost i zakonitost postupanja istih (roditelji, Centri za socijalnu skrb); obveza angažiranja stručnjaka kojih škole velikom većinom nemaju uz istovremenu Uredbu o zabrani zapošljavanja; povećanje obima poslova uz zadržavanje postojeće satnice sudionicima i tako dalje – sve ovdje izneseno, uz ostale komentare vezane uz konkretne članke Prijedloga, daju jasnu sliku upitnosti ovog Prijedloga. Također, daje i jasnu sliku daljnjeg devastacijskog učinka na sustav ukoliko ovakav prijedlog bude usvojen.\nU cijelom dokumentu riječ roditelj (u različitim gramatičkim formama) pojavljuje se 12 puta, a od toga samo 2 puta u smislu aktivnosti roditelja. Deset puta je spomenuta u smislu potrebe informiranja roditelja o postupcima. NITI JEDNOM nije propisana nikakva obveza vezana uz roditelje. \nZašto to? Zašto se uporno izbjegava jasno istaknuti važnost i uloga roditelja kao partnera u odgoju i obrazovanju djece?\nNe bi nas trebao čuditi dojam da već duži niz godina sustav obrazovanja ne vidi roditelje kao partnere, već puno više kao nekoga s kime se ne smije „sukobiti“ ni pod koju cijenu (riječ „sukob“ ovdje  podrazumijeva svaki oblik neslaganja, bez obzira od koga i zašto iniciran), te pogotovo kao nekoga tko nije kompetentan odgajati djecu, pri tom svjesno ili nesvjesno umanjujući ulogu roditelja. Ovakav prijedlog Pravilnika liči upravo na to: školu se postavlja kao glavnu i (zakonski) odgovornu u području u kojem je neupitan primat odgovornosti na roditeljima. Roditeljima je cijelim prijedlogom Pravilnika ostavljena samo mogućnost da, ukoliko žele, mogu nazočiti individualnim ili grupnim savjetovanjima, koja, opet, treba organizirati škola?!? \nPrijedlog je pravilno prepoznao činjenicu da roditeljima  trebaju stručna znanja i kompetencije potrebne za odgoj djeteta. Tu činjenicu bi trebalo jasnije reći, no ni slučajno kao osuđujuću ili omalovažavajuću, već kao realnost koju je u određenoj mjeri iskusio svaki roditelj, pa i ja osobno. \nStoga, u propisivanju mjera i postupaka koji se tiču reakcije na probleme u ponašanju učenika, konačno bi trebalo propisati i obvezu roditelja za educiranjem o odgoju djece, baš kao što se planiraju i edukacije obrazovnih djelatnika po ovom pitanju.\nI škole i roditelji imaju isti cilj u smislu odgoja djece. Stoga je neophodno omogućiti i roditeljima usvajanje neophodnih kompetencija, kao i, u određenim, slučajevima, propisati obvezu pohađanja za to predviđenih edukacija koje bi organiziralo nadležno ministarstvo. Propisana obveza edukacije bi se u provom redu odnosila na roditelje koji ODBIJAJU ili OPSTRUIRAJU napore škole u rješavanju problematičnih ponašanja djeteta. Ovdje želim naglasiti da svemu ovome treba pristupiti  bez obostrane osude i/ili prebacivanja odgovornosti, uz razvijanje svijesti da je odgoj djece težak i zahtjevan proces koji traži, osim puno ljubavi i strpljenja, i puno znanja iz različitih područja. \nVjerujem da neće biti teško prihvatiti činjenicu da roditelje nitko nije stručno pripremao za roditeljstvo. Koliko god to nekome čudno zvučalo, za običan vozački ispit imamo liječničke preglede, edukacije i ispite koji moramo položiti – pa odakle onda stav da će ljudi „znati“ kako biti roditelj kad za to dođe vrijeme? \nStoga, ako predlagatelj ovog Pravilnika želi pomoći djetetu u odrastanju i rješavanju poteškoća koje prate odrastanje, onda neka donese akt koji će propisati provedive i stvarno potrebne postupke i radnje. Taj akt mora omogućiti kvalitetnu suradnju svih uključenih u odgoj djeteta na način da se jasno znaju njihove obveze i odgovornosti. \nNažalost, ovaj prijedlog Pravilnika to nije ponudio.\nNa kraju, jedna mala digresija. Javna savjetovanja bi trebala poslužiti iznalaženju najboljih rješenja za akte koji se trebaju donijeti. Moj osobni dojam je da Javna savjetovanja služe uglavnom kao „smokvin list“ za Predlagatelje – forma se obavi, prijedlozi stignu, a onda Predlagatelj napravi po svome. Najveći broj prijedloga se uglavnom odbaci, što je vidljivo iz izvješća o provedenom Javnom savjetovanju. U situaciji kad postoji veliki broj prijedloga zainteresirane i, nadasve, stručne i kompetentne javnosti koja se aktivno uključila u Javnu raspravu (pod pojmom „javnosti“ prvenstveno mislim na odgojno – obrazovne djelatnike), smatram prilično začuđujućim odbacivanje pristiglih prijedloga i inzistiranje na prvobitnom Prijedlogu. \nAko ništa drugo, onda barem iz činjenice da će ljudi uvijek spremnije i kvalitetnije provoditi mjere koje su sami donijeli nasuprot onim nametnutima, a s kojima se ne slažu."]
[249,"VANJA SELAK","PRAVILNIK","Poštovani,\nrazrednici, uz sve poslove koje imaju, nisu u mogućnosti pisati programe za učenike u riziku niti su osposobljeni za takvu vrstu posla. Predlažem da potpuno odbacite navedeni Pravilnik."]
[250,"Arna Tomic","PRAVILNIK","Postovani, predlozeni pravilnik ne podrzavam jer smatram da se koristi kao flaster na ranu koja zahtijeva operaciju. Nedorecen je, u praksi ne moze funkcionirati uspjesno, a na kraju ce vecina poslova i odgovornosti biti na nastavnicima i razrednicima koji nemaju adekvatnu podrsku od strane nadleznih."]
[251,"Tanja Kralj Slovenec","PRAVILNIK","Poštovani,\nPredloženi Pravilnik ne podržavam. Smatram ga nepotrebnim uz Pravilnik o kriterijima za izricanje pedagoških mjera- na kojem treba raditi.\nMalo je škola u našoj državi koje imaju (sav) potreban kadar stručnjaka koji bi se trebali i znali baviti s navedenom djecom. Učitelj razrednik za to nije adekvatno educiran i nije u redu (prema niti jednoj strani) da ga se stavlja u situaciju gdje mora donositi odluke izvan svog primarnog područja rada. Bojim se da su predlagatelji ovog Pravilnika slabo ili nikako upoznati s opsegom razredničkih poslova koji već i sad dobrano premašuju sate koji se razredniku za taj rad priznaju. Pa zašto ga onda još dodatno ne opteretiti? Isto tako, očito ne znaju da odluci o izricanju pedagoške mjere i sad predhode brojni razgovori s učenikom, suradnja sa stručnom službom, roditeljima. Učenicima se i sada pruža podrška i prilika da uvide i poprave neprihvatljivo ponašanje. Odluka se ne donosi na prečac, ali nije u redu ni otegnuti postupak mjesecima, učenik mora naučiti da njegovo ponašanje nosi odgovarajuće posljedice. Produženi stručni postupak se nije pokazao dobrim, zašto se vraćati na isto. \nZanimljiva je tvrdnja da ravnatelj u slučaju potrebe treba osigurati stručnog suradnika. Škole bi ih rado zapošljavale, vape od potrebe za njima, no nije li upravo Ministarstvo to koje koči njihovo zapošljavanje. \nNadalje, mnoge škole nemaju tehničke uvjete za provedbu aktivnosti koje Pravilnik propisuje tj. mnoge nisu u mogućnosti osigurati prostor u kojem bi se radilo s tim učenicima, jedva osiguravaju prostor za redovnu i izbornu nastavu. Kako će se takav rad provoditi s učenicima putnicima također se ne navodi. Kad će se obavljati sastanci i savjetovanja? Koje se to druge službe iz lokalne zajednice trebaju uključiti? \nPrema navedenom iz Pravilnika u kategoriju rizičnih učenika mogli bi se svrstati gotovo svi učenici. Rijetki su oni koji se  barem povremeno ne mogu prepoznati u navedenim ponašanjima. \nUz još pokoju nedorečenost i nejasnoću ne mogu se ne zapitati: od silne zabrinutosti nad problematičnom djecom, nad njihovim pravima, nad pružanjem pažnje i podrške njima, gdje su tu ona dobra djeca, ali i ostali sudionici obrazovnog procesa  koji trpe zbog nečijeg neprihvatljivog ponašanja?"]
[252,"Kristina Lukačić","PRAVILNIK","Naziv Pravilnika je nevjerojatan i neponovljiv. Izgubim se već na petoj riječi. Kako ćemo s njime baratati u praksi ako ga ne možemo niti imenovati. kako li će tek biti budućim kolegama na stručnim ispitima, ne želim niti misliti."]
[253,"DOLORES STANČIĆ","PRAVILNIK","Poštovani, \nNavedeni Pravilnik od 26 riječi u nazivu što je suludo samo po sebi je potrebno u potpunosti odbaciti iz više razloga. Jedan od njih je da, umjesto pomoći učiteljima, učenicima i u krajnjoj liniji i roditeljima, Pravilnik ne pomaže nikome. Ukoliko dođe do neželjenog ponašanja učenika potrebno je odmah djelovati, a ne čekati da razrednik izradi plan potpore, a ukoliko ga roditelj ne prihvati čeka se prijava nadležnom Centru. Prvo, samim čekanjem pokazujete učeniku da je njegovo ponašanje prihvatljivo jer se nije odmah reagiralo. Drugo, gdje se izgubilo rasterećenje administracije koja je toliko propagirana u Školi za Život? Zbilja vjerujete da je razrednik, uz tolike obveze koje ima (izostanci, izleti, ekskurzije, planiranje satova razrednika, popunjavanje različitih tablica, vođenje učenika a sistematski pregled, skupljanje novaca, obavljanje individulanih razgovora s roditeljima, reagiranje na uobičajene probleme u razredu, vođenje brige oko e-dnevnika odnosno unešenih svih sati, itd.) ima vremena i stručnosti napisati program potpore? Zar je on za to educiran i zar je to uopće u njegovoj domeni posla? Čak i da je u školi zaposleno dovoljno psihologa i pedagoga (a nije) razednik nije za ovo obrazovan i ovo nije njegov posao. Nadalje, kada bi se trebali održati svi stručni sastanci s učenikom i njegovim roditeljima? U čije slobodno vrijeme? Učitelja i stručnih suradnika? Hoće li biti plaćeni za to? Možete reći da su novci uvijek u pitanju, ali kada je ovakvo nešto u pitanju, nešto što nije u domeni rada učitelja onda se i na to pitanje mora odgovoriti. Treće pitanje: ukoliko roditelj ne prihvati ovakav program ide prijava Centru. Jeste li svjesni koliko se čeka na odgovor Centra koji su pretrpani poslom? Zašto bismo uopće pitali roditelje za dopuštenje kada učenik napravi izgred? Čemu podilaženje roditeljima? Čini mi se da je ovo na brzinu sklopljen Pravilnik kojim se zapravo želi kazniti učitelje, a ne pomoći i njima i učenicima. Govorite o edukacijama. Molim Vas da odgovorite na pitanje od kada je na snazi ,,Škola je mjesto nulte tolerancije na nasilje?'' Prošli smo mnogobrojne edukacije, na papiru sve izgleda odlično, a nasilja nikada nije bilo više što dokazuje i posljednji slučaj kada su učitelji napokon iznijeli traume koje su doživjeli. Kada zbrojimo sve činjenice vidimo da edukacije nisu ništa dobro donijele ukoliko ih ne podržava dobar i konkretan Pravilnik. Čini mi se da je ovaj Pravilnik donešen kako bi se odvratilo razrednike od davanja pedagoških mjera zbog silne papirologije i nedovoljne educiranosti razrednika za provođenje ovakvih tretmana. Nadalje, u spomenutom Pravilniku nisam vidjela nijednu konkretnu mjeru ili predložak kako bi program trebao izgledati nego je sve ostavljeno razrednicima odnosno stručnim suradnicima. Također mi se čini da po Pravilniku škola preuzima ulogu obitelji što je nemoguće jer osnovne životne potrebe, naučena ponašanja i oblike razmišljanja te odgoj ipak ima obitelj, a škola je tu da korigira manje propuste u ponašanju. U prijelogu Pravilnika on propisuje da se učenik treba uključiti u dopunsku odnosno dodatnu nastavu ili izvannastavne aktivnosti. Ne znam jeste li bili u nekoj školi, ali učenici i jesu uključeni u takve oblike pomoći. Također se navodi kako se tretman provodi jednu školsku godinu odnosno najmanje šest mjeseci. Što ukoliko se nepoželjno ponašanje dogodi u svibnju, a znamo kada završava nastavna godina (ili ste možda mislili da učitelji i stručni suradnici i tijekom godišnjeg odmora provode tretman?)? Nepoželjno ponašanje će se zanemariti jer je nastavna godina uskoro gotova? I kakava je to poruka učeniku? Ili možda nisam dovoljno pažljivo čitala Pravilnik?\nZbog svih gore navedenih stvari smatram da bi se navedeni Pravilnik u potpunosti trebao odbaciti te donijeti konkretan, opipljiv i odmah primjenjiv novi Pravilnik."]
[254,"IVA CVIJETIĆ KOVAČEVIĆ","PRAVILNIK","Smatram da ovaj Pravilnik, ako se i usvoji, u praksi neće zaživjeti iz nekoliko razloga. Prvi od njih je da se problemi u ponašanju ovim Pravilnikom smatraju manjima nego što stvarno jesu. Drugi razlog leži u činjenici da se nastavnici neće htjeti dovoditi u situaciju da nekog učenika na temelju vlastite subjektivne procjene proglase rizičnim za razvoj problema u ponašanju, a na kraju ni s problemima u ponašanju jer oni nisu stručnjaci koji bi to trebali procijeniti, a niti znati procijeniti. Osobno bih bila vrlo oprezna u stavljanju učenika u neku od ovih kategorija jer se iz toga mogu izroditi brojni drugi (ozbiljniji) problemi. Osim toga, jedan profil stručnjaka, a posebice ako nije riječ o socijalnom pedagogu, ne može samostalno zaključiti je li netko u riziku za razvoj problema u ponašanju ili ima li razvijene probleme u ponašanju. \nNadalje, poslovi nastavnika i razrednika nastavnicima ne daju dovoljno prilike da se detaljno upozna sa situacijom svakog pojedinog učenika, a posebice ako je potrebno da se raspituje u široj okolini - ne samo što to nije njegov posao, nego je nerealno očekivati da će nastavnik, uz svoje redovite obaveze, istraživati privatne situacije učenika. Na kraju krajeva, nema to ni pravo, a posebice kada je riječ o odnosima liječnik-pacijent. Dojma sam kako je ovaj Pravilnik pokušaj (nadam se da će samo to i ostati!) da se nastavnicima, odnosno razrednicima nadodaju administrativni poslovi koji će vrlo vjerojatno polučiti vrlo malo uspjeha jer je mnogo toga nedorečeno - što ako učenik ne želi sudjelovati u planiranim aktivnostima (koje u ovom pravilniku nisu uopće definirane)?, što ako se roditelj/staratelj protivi tome?, imaju li škole uvjete i kadar za provođenje stručnih tretmana?, tko će osigurati prijevoz učenika-putnika do i od škole ako je potrebno da učenik dođe ranije ili ostane duže?, jesu li razrednici uistinu kompetentni da se bave tim stvarima?, hoće li za provođenje odgojno-obrazovne potpore i stručnog tretmana biti odgovoran samo razrednik i/ili stručni suradnik ili i ravnatelj, koji se nigdje ne spominje u ovome Pravilniku?, zašto tako zahtjevan posao ulazi u trenutna tjedna zaduženja nastavnika/razrednika?\nOsim toga, upitna je i duljina trajanja odgojno-obrazovne potpore - šest mjeseci je gotovo cijela nastavna godina, a nigdje se ne spominje koliko sati dnevno/tjedno/mjesečno bi se trebalo utrošiti na taj rad (ne samo pripremu, nego i neposredan rad s učenicima), te koje su moguće posljedice na primarnu zadaću nastavnika - da poučava učenike - ne samo one s rizikom za razvoj problema u ponašanju i učenika s problemima u ponašanju, već i uzornih, marljivih, radišnih učenika koji su se, očito, zaboravili. Gdje je nestao afirmativni pristup? Zašto se toliko bavimo onima s problemima, a zanemarujemo one koji zaslužuju pohvale i priznanja? Zašto one s problemima jednostavno ne suspendiramo, zadajući im određene zadatke koje trebaju napraviti, a nastavimo raditi s onima koji to žele?\nVjerujem kako su namjere iza ovoga Pravilnika bile dobre, ali putem su se izgubile - potrebno je nastavnicima ponuditi načine da odmah po nastanku neprihvatljivog ponašanja mogu djelovati, a ne da se uzrok neugodnih situacija za nastavnike, druge učenike, pa i samog učenika s problemom u ponašanju zadržava u sustavu, a da pritom nitko nema priliku usvojiti ishode poučavanja koji su toliko važni u Školi za život. Usvajanjem ovoga Pravilnika to sasvim sigurno neće biti moguće."]
[255,"Renata Bratanović Palaić","PRAVILNIK","Smatram da je ovaj prijedlog Pravilnika donesen ishitreno i bez pravih i dugotrajnijih rješenja za učenike s rizičnim ponašanjima. Razrednici će dobiti puno dodatnih obaveza za koje nisu adekvatno educirani i kvalificirani. Škole nemaju dovoljan broj psihologa niti socijalnih pedagoga za kvalitetnu primjenu odredaba ovog prijedloga. \nUkoliko se želi riješiti problem, potrebno je unijeti izmjene i nadopune u postojeći Pravilnik o kriterijima za izricanje pedagoških mjera time da se uvede suspenzija za učenike čije ponašanje onemogućuje daljnje odvijanje nastave, društveno - koristan rad učenika nakon nastave, samostalno nadoknađivanje propuštene nastave.  Potporu i tretmane suspendiranih učenika trebaju provoditi stručnjaci, a u tretmane trebaju obavezno biti uključeni i roditelji."]
[256,"TEA VARLAJ","PRAVILNIK","Molim da se prijedlog Pravilnika odbaci u cjelosti.\n\nPravilnik o načinu i obliku provođenja odgojno-obrazovne potpore i stručnoga tretmana učenika u riziku za razvoj problema u ponašanju i učenika s problemima u ponašanju  ishitreno je napisano sredstvo koje :       \n                    - ne propisuje konkretne kazne roditeljima (financijske) i učenicima koji neće poštovati izrečenu mjeru (izdvajanje s nastave do promjene obrazaca ponašanja i/ili polaganje predmetnih ispita)\n                   - ne propisuje koji će se  stručnjaci moraju baviti problematičnim ponašanjem učenika te kome će se škola obratiti ukoliko ih nema (termin stručnjak za rad s učenicima s problemima u ponašanju je nejasan)\n                   - ne definira kojim će se financijskom sredstvima plaćati  vanjski stručni suradnici\n                 - ne propisuje se mjesto izvođenja redovitog stručnog tretmana, produženog stručnog tretmana te intenzivnog stručnog tretmana\n                - većinu tereta provedbe programa odgojno-obrazovne potpore svaljuje na leđa razredniku.\n\n Za realizaciju PST I IST potrebna je suglasnost ministarstva nadležnog za obrazovanje. Što učiniti od trenutka kada određeno ponašanje učenika ugrozi sigurnost ostalih sudionika odgojno-obrazovnog procesa do trenutka dobivanja suglasnosti ministarstva? Vratiti učenika s problemom u ponašanju u razredni odjel u kojem je svojim ponašanjem ugrozio drugu djecu?\nDok god su pedagoške mjere papirna rješenja koja izriču razrednici, razredna vijeća, učiteljska vijeća te ravnatelj ( na koja roditelj ima pravo žalbe  uz sveprisutnu prijetnju inspekcijom),  ništa se neće promijeniti. Papirna pedagoška  mjera ne utječe na promjenu obrasca ponašanja učenika (i roditelja). \nDok god će sav teret odgoja biti na leđima razrednika i učitelja uz (veću ili manju) pomoć stručne službe, ništa se neće promijeniti. \nDok god učenik koji svojim ponašanjem ugrožava neometan o-o rad i/ili ugrožava sigurnost drugih učenika i dalje sudjeluje na nastavi bez konkretnih posljedica svojih čina (izdvajanje iz nastave, polaganje predmetnih ispita, ponavljanje razreda), ništa se neće promijeniti.\nNavela bih i nekoliko članaka koji zahtijevaju dodatna objašnjenja.\nČlanak 10., stavak 3. Program odgojno-obrazovne potpore izrađuje razrednik uz pomoć stručnoga suradnika škole.  \nRazrednik je, prije svega, stručnjak u predmetu za koji se školovao.  Dva semestra pedagogije, psihologije ga ne čine kompetentnim za pisanje programa odgojno-obrazovne potpore. Razrednik je stručni voditelj razrednog odjela i razrednog vijeća (Zakon o odgoju i  obrazovanju  u osnovnoj i srednjoj školi) i njegove su obaveze propisane  Pravilnikom o tjednim radnim obvezama učitelja i stručnih suradnika u osnovnoj školi (NN 34/2014  ). Interesira me gdje se spominje pisanje potpore koja bi, po svim svojim zahtjevima, trebala biti djelo osobe školovane za taj oblik rada s djecom.\nČlanak 13.  Pravilnika  o tjednim radnim obvezama učitelja i stručnih suradnika u osnovnoj školi (NN 103/2014) propisuje tjedne radne obaveze učitelja predmetne nastave. Gdje se u tom članku navode obveze u realizaciji odgojno-obrazovne potpore učeniku u riziku za razvoj problema u ponašanju?\n\n\nTrebalo bi izmijeniti postojeći Pravilnik o izricanju pedagoških mjera uvođenjem suspenzije za učenike koji ometaju odgojno-obrazivni proces te koji ugrožavaju sigurnost drugih učenika.  \nPotporu i tretmane za učenike i njihove roditelje trebali bi oblikovati i provoditi isključivo stručnjaci."]
[257,"IVANA NOVAK ŽIVKOVIĆ","PRAVILNIK","Ovo zvuči kao neka bajka. Gdje su ti socijalni pedagozi, psiholozi, edukacijski rehabilitatori i logopedi koji će osmisliti, napisati i provesti stručnu podršku? Ravnatelj će ih osigurati, odakle? Naći će ih u nekom ličkom ili slavonskom selu? Pa ravnatelj ne može osigurati ni stručnu zamjenu kada je učitelj predmeta koji se sluša 4 sata tjedno svako par tjedana na bolovanju, nego djeca imaju tjelesni, likovni ili gledanje u prazno. \nDok SVAKA škola nema bar tri člana stručne službe, ideja je skroz neprovediva. \nInače, identifikacija djece s razvojnim teškoćama i  problemima u ponašanju te snažna potpora EKIPIRANOG stručnog tima mora krenuti najkasnije od 3. godine u mlađoj vrtićkoj skupini, a onda se samo pod istim uvjetima u OŠ nastaviti. Kada \"zapuštena\" djeca dođu u  školu, već se debelo zakasnilo."]
[258,"Lidija Vinovrški","PRAVILNIK","Poštovani, \nPROTIV sam ovog prijedloga. Prvo je potrebno da svaka škola ima pedagoga/psihologa na puno radno vrijeme, jer ja nisam studirala psihologiju niti pedagogiju, a jedan kolegij psihologije na fakultetu zaista nije dovoljan da ja znam nešto napisati i predložiti za rad s problematičnim učenikom? Vjerujem da ni naši pedagozi/psiholozi u školama ne bi znali kako postupiti u određenim slučajevima. \nUčeničko ponašanje je impulsno, iznenadno i zahtijeva rješenja ODMAH jer oni to i rade zato da vide ODMAH koje su posljedice!Oslobodite učitelja konačno uloge policajca i zatvorskog čuvara i pozabavite se konačno učenicima i njihovim roditeljima. Nigdje nije jasno navedeno što se događa ako učenik tijekom provođenja odgojno-obrazovne potpore i stručnog tretmana nije promijenio ponašanje, ako roditelji nisu surađivali. \nDo sada je  bila uobičajena praksa,  da inspekcija, onda kada je šteta već počinjena objašnjava što smo i kako  trebali učiniti. Pretpostavljam da Vam česte intervencije inspekcije i naše pogreške nastale nedorečenim pravilnicima i zakonima - nisu u interesu. U cijelom se pravilniku spominju samo obaveze školskog osoblja (učitelja/nastavnika i stručni suradnika), dok nije jasno definirano koju ulogu imaju stručne službe i ustanove u lokalnoj zajednici, odnosno imaju li obavezu primiti učenika rizičnog ponašanja na tretman/terapiju.\n  Smatram da ovakav pravilnik nije potreban, posebice ne ovakav s kojim ne postižemo ništa osim gomilanja papirologije. Kako ovaj pravilnik donosi administrativno rasterećenje učitelja? Kako?"]
[259,"Vesna Suvala","PRAVILNIK","Poštovani,\nkomentirala sam gotovo svaki članak ovog Pravilnika. Ovdje ću iznijeti samo neke od uočenih problema, te se nadam da ćete ih uzeti u obzir. Smatram da ovaj Pravilnik u potpunosti treba odbaciti.\nBila sam razrednica razredu u kojem imam jedan sat tjedno nastave u zaduženju i jedan sat SRZ. Dva sata tjedno u razredu u kojem treba pratiti ponašanje svakog učenika, voditi dnevnik istog, upoznati obiteljsku, socijalnu, financijsku situaciju svakog učenika, obaviti individualni razgovor sa svakim učenikom, ponekad i više njih ako je u pitanju neki problem, sudjelovati u provođenju ovih postupaka, pisati izvješća o svemu jednostavno nije dovoljno za sve to. Da ne spominjem izvođenje redovne nastave, pripremanje za istu, sudjelovanje na sjednicama, vijećima, odborima, sudjelovanje u izvanškolskim i izvannastavnim aktovnostima, kulturnim i javnim djelatnostima škole, obavljanju nedefiniranih \"ostalih\" poslova, stručnom usavršavanju... Ovim Pravilnikom se razredncima nameću obveze koje im ne stanu u tjedna zaduženja i za koje nisu dovoljno educirani. Kurikularnom reformom se obećava rasterećenje administrativnih poslova nastavnika kojih je ionako previše. Ovaj Pravilnik donosi ogroman posao oko papirologije i administracije razrednika i stručnih suradnika. Pojavljuje se problem materijalnih uvjeta škola, prostor, prijevoza učenika putnika, nedostatak stručnih suradnika. Ne spominje se postupak u slučaju da ništa od ovoga nije dovelo do uspjeha u promjeni ponašanja učenika. Sjetimo se produženog stručnog postupka i razloga za ukidanje istog.\nUčenici koji su u riziku za razvoj problema u ponašanju mogu biti gotovo svi učenici jer su svi oni ponekad nemarni, neodgovorni, ne ispunjavaju svoje obveze...\nŠto je sa satnicom nastavnika koji sudjeluju u ovim postupcima? Mijenja li im se tjedno zaduženje?\nMoj prijedlog je dorada Pravilnika o kriterijima za izricanje pedagoških mjera. Smatram da bi se trebala uvesti suspenzija  učenika koji svojim ponašanjem ometaju nastavu ili ugrožavaju sigurnost drugih, a koja bi za posljedicu u slučaju ponavljanja imala isključenje iz škole, obavezna suradnja roditelja sa stručnom službom, učinkovitiji sustav pedagoških mjera i posljedica neprimjerenog ponašanja učenika. Škole bi trebale surađivati s drugim institucijama ali roditelji imaju pravo odbiti ove postupke? Mislim da nema smisla. Predlažem da nacrt Pravilnika o kriterijima za izricanje pedagoških mjera izradi tim ljudi koji trenutno radi u osnovnim i srednjim školama, a koji bi se sastojao od pedagoga, psihologa, predmetnih nastavnika i razrednika. Smatram da jedino osobe koje direktno rade u obrazovnom sustavu i svakodnevno se susreću s ovakvim problemima mogu i trebaju donositi prijedloge i nacrte svih budućih pravilnika."]
[260,"Edita Brljak","PRAVILNIK","Poštovani, nikako se ne slažem s prijedlogom ovog Pravilnika te bi mi bilo drago da se odbaci u potpunosti. Prema napisanom opet sve pada na leđa učitelja koje se opterećuje dodatnim poslom i hrpom papirologije. Sam termin \"tretman\" podrazumijeva neki duži vremenski period, a to samo dodatno odmaže u postupku suzbijanja neprimjerenog ponašanja učenika. Posljedica za učenika s nepoželjnim ponašanjem treba biti brza, konkretna i nedvosmislena. Ne smije se dopustiti da se prašina slegne. Koliko pratim ovu temu, učitelji kolege daju konkretne prijedloge mjera te bi zaista bilo lijepo da ih bar pročitate i razmotrite."]
[261,"Andrea Brezić Grubišić","PRAVILNIK","Poštovani, \nPROTIV sam ovog prijedloga. Ovim pravilnikom se ne donosi nikakvo administrativno rasterećenju u skladu sa Školom za život, nego nameće razrednicima mnoštvo dodatnih obveza kako bi možda zbog količine administrativnih poslova nametnutih ovim pravilnikom odustali od izricanja pedagoških mjera jer se s izricanjem pedagoške mjere (Čl. 5, st. 4) moraju pisati još i dodatni programi odgojno-obrazovne potpore. \nRazrednicima u cijelom tekstu NAMEĆU poslovi koje bi trebala obavljati stručna služba jer razrednik kao stručnjak u svojem predmetu NIJE ni sociolog, ni psiholog, ni pedagog, ni defektolog. Ipak, u svim tim papirima gubi se iz vida i nastavnik i učenik. \nBudući da Pravilnik o načinu i obliku provođenja odgojno-obrazovne potpore i stručnoga tretmana učenika u riziku za razvoj problema u ponašanju i učenika s problemima u ponašanju ili \"kraće\" kraticom PONIOPOOPISTUURZRPUPIUSPUP nije u skladu s postavkama Škole za život koja predviđa administrativno rasterećenje učitelja i postavljanje učenika (a ne papira o učeniku) u središte zbivanja, smatram da ga ne treba prihvatiti. Hvala!"]
[262,"Anita Štaudinger","PRAVILNIK","Poštovani, čini mi se da opet idete obrnutim redoslijedom. Prvo je trebalo promijeniti Pravilnik o pedagoškim mjerama da one prestanu biti samo papirnate i da učenici koji su ih zaslužili snose neke posljedice za svoje neprimjereno ponašanje. Pri čemu bi svako neprimjereno ponašanje trebalo imati direktnu posljedicu u obliku nekog rada za opće dobro ili instant kaznu. Opomenu bi trebao pratiti neki rad za opće dobro u školi nakon nastave, a ukore suspenzija na kraći ili dulji rok uz obavezu nadoknađivanja gradiva. Tek onda bi trebali raspravljati o ovom pravilniku koji predlažete. Ono što me najviše u njemu smeta je dodatno opterećivanje razrednika bez ikakve naznake da postoji mogućnost da taj rad bude i adekvatno plaćen. Već sad je omjer posla razrednika prema poslu drugih učitelja nerazrednika daleko nepravedan a da ne napominjem da je za istu plaću. Još kad se tomu doda razlika između nastavnika s razrednom i pojačanog dolazimo do nepravde kakva je vidljiva u malo kojem području. Dva sata u nastavi i dva sata za dodatne poslove sramotno je malo za posao koji obavljamo i bez ovog dodatnog planiranog opterećenja."]
[263,"Anita Štaudinger","PRAVILNIK","Stvarno? Još jedan pravilnik? I s nazivom koji da ga čitam sto puta ne bih mogao ponoviti. Ima li itko tamo gore ideju kako pomoći učenicima koji žele raditi? (O da ima još i takvih). Umjesto da sustav većinu svoje energije usmjerava na one koji će nositi društveni razvoj, mi se bavimo isključivo onima koji rade probleme i ometaju ove prve. Zašto to rade? Većinom zato jer traže pažnju. Usmjerite pažnju na pozitivne primjere, pa će i negativnih biti manje. Umjesto toga gomilamo još administriranja kojeg je ionako već puno previše i uzima vrijeme od stvarnog pomaganja djeci. Ne trebaju nam nova pravila. I postojeća treba skratiti da budu jasnija kako bi se mogla dosljednije provoditi i da ih i djeca dobro razumiju. Djeca prirodno istražuju granice do kojih mogu ići, ali to pretpostavlja da su granice relativno jasne (i da uopće postoje, a ne da ih svaka inspekcija razvlači kako „misli da je u interesu djeteta“)."]
[264,"Kristina Ljubić","PRAVILNIK","Protiv sam ovog prijedloga.\nNakon čitanja prijedloga Pravilnika nisam stekla dojam o većoj zaštiti i podršci nastavniku (što je njime najavljeno), već dodatne opterećenosti administracijom za razrednike koji ne dobiju sati u zaduženju proporcionalno radu koji stvarno obave među razredničkim poslovima, niti su obrazovani za predložene radnje. U velikom broju škola potpora stručnih suradnika potrebna za svu papirologiju koja se predlaže izostaje zbog nedostatka stručnog kadra unatoč potražnje škola (ne dobivanje suglasnosti Ministarstva). Smatram da je naglasak potrebno staviti na preciznije i konkretnije mjere, a ne na dokumentaciju koja to treba sve pokriti."]
[265,"Ines Čeko","PRAVILNIK","Ovaj pravilinik dodatno omalovažava učitelja i potpuno je promašen. Već u samom naslovu je jasna promašenost jer je nerazumljiv ili je razumljiv samo njegovom tvorcu, u što isto sumnjam. Što će se još izmisliti kako bi učitelj radio sve samo ne svoj posao? Mislite li da razrednik i sada ne radi s djecom dovoljno na prevenciji nasilja? Kako će se provoditi osim odgoja i poučavanje djece uz sve ove dodatne poslove. Nikad kraja administraciji. Pitam se tko je ovo pisao. Kako bi ovo sve razrednik radio jednostavno bi trebao biti samo razrednik i ne predavati svoj predmet. Zar stvarno nema pametnijeg rješenja? Prvo je potrebno da svaka škola ima pedagoga/psihologa na puno radno vrijeme i u područnim školama. Vrlo je problematično imati jednog pedagoga na tri škole pa bude dana kad ga na nekoj od škola nema i učitelj ne može obavljati svoju posao jer ima učenika koji treba stručnu pomoć, ne može ostaviti razred, a ne može ni raditi u njemu.Potrebna je edukacija roditelja koja ne treba i ne smije biti svaljena na leđa razrednika. Treba se urediti plaćanje uništene školske imovine i imovine učitelja od strane roditelja, skrbnika. Očito je ovaj pravilnik \"crtao\" netko tko nije u školskom sustavu ili je prespavao ključne trenutke prethodnih rasprava."]
[266,"Marijana Dragobratović","PRAVILNIK","Poštovani,\npredlažem da potpuno odbacite prijedlog ovog pravilnika.\nPravilnik je u ovom obliku  neprovediv jer škole nemaju kompletnu stručnu službu odnosno posao će se preliti na pedagoge koji  obavljaju( pod ostalim poslovima) ogromnu količinu najčešće administrativnih zadataka i najmanje im vremena ostaje za savjetodavni rad. Također razrednici uz sve poslove razrednika ne mogu, niti su osposobljeni za pisanje programa odgojno-obrazovne potpore. Molim vas oslobodite nas administracije kako bi se mogli svakodnevno baviti učenicima u riziku i prevenirati nepoželjna ponašanja. \nOvim pravilnikom se  otežava i izricanje pedagoških mjera koje u osnovnoj školi znaju biti učinkovite za određenu djecu. Umjesto ovakvog pravilnika predlažem da uz izrečenu pedagošku mjeru imamo neki oblik edukacije/savjetovanja za roditelje, a za učenike neku vrstu društveno-korisnog rada, te suspenziju za teže oblike neprihvatljivog ponašanja."]
[267,"Danijela Lang","PRAVILNIK","Ovaj pravilnik nema smisla ako se ne revidira i ne prilagodi pravilnik o pedagoškim mjerama, te se ne uvedu nove, jasno određene  mjere koje neće povlačiti dodatnu, neefikasnu i besmislenu birokraciju. Razrednicima se nameće dodatno opterećenje za koje, povrh svega nisu niti kompetentni. Zadaće koje se pred njih postavljaju izlaze izvan svakog okvira njihovog rada i obrazovanja.  Svaki razrednik je samo nastavnik određenog predmeta i trebao bi biti posvećen svom obrazovnom radu. Osim potpore učenicima s problemima u ponašanju potrebno je, istovremeno, puno kvalitetnije sankcioniranje neprihvatljivog ponašanja tih istih učenika (udaljavanje s nastave, da se može nastaviti rad u učionici) što u ovom Pravilniku nije nigdje spomenuto. Na vapaj učitelja za pomoći, odgovara se dodatnim opterećenjem učitelja! Gdje je u svemu ovome najavljeno administrativno rasterećenje učitelja?  Gdje su roditelji u cijeloj toj  priči?"]
[268,"Ivana Smolčić Padjen","PRAVILNIK","U namjeri da se učini pomak u sadašnjoj situaciji, pribjeglo se administrativnom opterećenju razrednika bez da se razmišljalo o povećanju broja sati u tjednom zaduženju razrednika.                                                                                       Učenici, osobito oni kojima se opetovano izriču pedagoške mjere, doživljavaju ih kao mrtvo slovo na papiru, svjesni su da ih sankcije bilo koje vrste zaobilaze i da će se pedagoška mjera brisati. Stoga prioritetom smatram izmjene Pravilnika o kriterijima za izricanje pedagoških mjera."]
[269,"PETRA MEĐIMOREC GRGURIĆ","PRAVILNIK","Poštovani, \nPredlažem uvrstiti neke od predloženih aktivnosti u sklopu ovog prijedloga pravilnika pod novi, revidirani Pravilnik o kriterijima za izricanje pedagoških mjera, kako zbog praktičnosti, jasnoće tako i zbog preklapanja područja na koji se odnose. Nisu potrebna 2 pravilnika po tom pitanju.\n \nPrevencija problema u ponašanju započinje odgovarajućim pristupom učenicima i ranom detekcijom postojanja rizika kod učenika za razvoj takvih oblika ponašanja. Prevenciju prvenstveno trebaju odraditi, u suradnji s odgojno obrazovnim djelatnicima u neposrednom radu, dobro ekipirane stručne službe škola ( pedagog, psiholog, edukacijski rehabilitator, socijalni pedagog, socijalni radnik, logoped) kojih za sada nema u velikom broju škola, naročito u srednjim (strukovne škole - velika koncentracija učenika s teškoćama), centri potpore inkluzivnom obrazovanju učenika s teškoćama, ...  Molim, za dobro svih sudionika sustava odgoja i obrazovanja, poradite na tome - izmjenite propise po pitanju broja stručnih suradnika prema Državnom pedagoškom standardu, ekipirajte stručne službe škola i usustavite centre potpore (koji su još 2015. Pravilnikom o osnovnoškolskom i srednjoškolskom odgoju i obrazovanju učenika s teškoćama u razvoju predviđeni, ali nisu osnovani). Zahtjevi na postojeći kadar škola su nerealni, predmetni i strukovni nastavnici nisu educirani za taj rad, takvi zahtjevi tjeraju u otpor, a sve se može olakšati osiguravanjem pravih, stručnih temelja, stručne podrške i putem toga, prvenstveno rada na PREVENCIJI takvih oblika ponašanja.\nPetra Međimorec Grgurić, prof. defektolog (edukacijski rehabilitator)"]
[270,"Helena Karlić Mujo","PRAVILNIK","Smatram da se ne smije donijeti ovakav pravilnik jer problemi u razredima, koji su inicirali nastanak ovog Pravilnika, uopće neće biti riješeni. Razrednici će biti zatrpani novim obavezama koje će zahtijevati sate i sate sastančenja i ispisivanja različitih programa i izvješća, a učenik problematičnog ponašanja će i dalje biti u razredu i ometati ostale učenike.\nUkoliko se želi riješiti problem, dovoljno je unijeti izmjene u postojeći Pravilnik o kriterijima za izricanje pedagoških mjera time da se uvede suspenzija za učenike čije ponašanje onemogućuje daljnje odvijanje nastave. Potporu i tretmane suspendiranih učenika trebaju provoditi stručnjaci, a u tretmane trebaju biti uključeni i roditelji (bez mogućnosti odbijanja)."]
[271,"Martina Brkljačić","PRAVILNIK","Ovim pravilnikom se razrednicima samo još više \"vežu ruke\" i zatrpava ih se administracijom koje je ionako već previše. Svi mi koji stvarno svoj posao radimo iz ljubavi, a vjerujem da je takvih većina, provodimo mjere podrške koliko je u našoj moći s obzirom na stupanj osposobljenosti za to. Ono što prvo treba promijeniti je podrška sustava. Učitelji prvenstveno trebaju potporu i poštovanje. I ptice na grani znaju da je naš školski sustav postao sličan trgovačkom gdje je kupac uvijek u pravu - u ovom slučaju to je roditelj/dijete u očima prosvjetne inspekcije. To dovodi do toga da se ljudima više ne da truditi. Postalo je bitno da su papiri u redu, a papira je sve više. Pa onda odgojno-obrazovni poslovi pate zbog administrativnih. Ili nemate sređene papire pa se bojite inspekcije i nećete tom djetetu dati odgojnu mjeru jer će to značiti još više administracije, a možda i inspekciju koja će vašu odluku poništiti, jer ljudi ste - neki papir mora faliti. U međuvremenu trpe oni koji su u školu došli rasti i razvijati se, kako učenici, tako i učitelji."]
[272,"SENKA GRUBIŠIĆ","PRAVILNIK","Poštovani,\nčini mi se da opet idete obrnutim redoslijedom. Prvo je trebalo promijeniti Pravilnik o pedagoškim mjerama da one prestanu biti samo papirnate i da učenici koji su ih zaslužili snose neke posljedice za svoje neprimjereno ponašanje. Pri čemu bi svako neprimjereno ponašanje trebalo imati direktnu posljedicu u obliku nekog rada za opće dobro ili instant kaznu. Opomenu bi trebao pratiti neki rad za opće dobro u školi nakon nastave, a ukore suspenzija na kraći ili dulji rok uz obavezu nadoknađivanja gradiva. Tek onda bi trebali raspravljati o ovom pravilniku koji predlažete. Ono što me najviše u njemu smeta je dodatno opterećivanje razrednika bez ikakve naznake da postoji mogućnost da taj rad bude i adekvatno plaćen. Već sad je omjer posla razrednika prema poslu drugih učitelja nerazrednika daleko nepravedan a da ne napominjem da je za istu plaću. Još kad se tomu doda razlika između nastavnika s razrednom i pojačanog dolazimo do nepravde kakva je vidljiva u malo kojem području. Dva sata u nastavi i dva sata za dodatne poslove sramotno je malo za posao koji obavljamo i bez ovog dodatnog planiranog opterećenja."]
[273,"SONJA TOMIĆ","PRAVILNIK","Poštovani, ovo je zatrpavanje razrednika novom administracijom. Neke škole (npr. moja, na 700 učenika samo jedan pedagog, bez psihologa!!!) nemaju stručne suradnike potrebne za kompletno i učinkovito provođenje ovakvog pravilnika. Prvo je trebalo promijeniti Pravilnik o pedagoškim mjerama da one prestanu biti samo papirnate i da učenici koji su ih zaslužili snose neke posljedice za svoje neprimjereno ponašanje. Opomenu bi trebao pratiti neki rad za opće dobro u školi nakon nastave, a ukore suspenzija na kraći ili dulji rok uz obavezu nadoknađivanja gradiva. Tek onda bi trebali raspravljati o ovom pravilniku koji predlažete. Ono što me najviše u njemu smeta je dodatno opterećivanje razrednika bez ikakve naznake da postoji mogućnost da taj rad bude i adekvatno plaćen. Dva sata u nastavi i dva sata za dodatne poslove sramotno je malo za posao koji obavljamo i bez ovog dodatnog planiranog opterećenja."]
[274,"IVANA OBRADOVIĆ","PRAVILNIK","Poštovani,\nOvaj Pravilnik ne donosi ništa konkretno, štoviše mjere koje predlažete preopćenite su i sve što se iz njih može iščitati jest da se čitava odgovornost baca na leđa razrednika. Hvala Vam na komplimentu, ali mi razrednici nismo superheroji. Uz sve naše postojeće obaveze, provođenje ovih nejasnih mjera iz Pravilnika postaje neizvršivo u praksi. Ako Vam je stalo do naših učenika, donesite Pravilnik s konkretnim mjerama i, po mogućnosti, angažirajte ljude koji su minimalno 5 godina proveli u nastavi (Zašto baš pet? Toliko je ograničenje za nas nastavnike kad se prijavljujemo na oglase MZOS-a, a čini mi se da se ovdje takvo pravilo nije primijenilo. Isprike, ako sam u krivu.) Nadalje, prije donošenja novoga Pravilnika, zakonom odredite da svaka škola u RH bez obzira na broj učenika mora imati zaposleno minimalno jednog psihologa i jednog pedagoga, odnosno veći broj psihologa i pedagoga, ako škola ima veći broj učenika. Zatim onda uvedite konkretne mjere kao što su zaštita nastavnika i stručnih suradnika koji imaju pravo na rad u miru i dostojanstvu, zatim treba zaštititi učenike koji bi voljeli pratiti nastavu, ali ne mogu zbog problematičnih učenika i to na način da se problematični učenici mogu udaljiti s nastave i uputiti psihologu ili pedagogu, uz naravno neopravdani sat jer su namjerno opstruirali nastavu. Uz to, trebalo bi uvesti i mjeru suspenzije od više dana, ili čak tjedana, ovisno o vrsti prekršaja. U cijeloj ovoj priči škole (,a ne razrednici), trebale bi se usko povezati s Centrom za socijalni rad, jer izvor problema koji vrijedi barem za polovicu problematičnih učenika jest njihova obitelj. Dakle, razrednik ne može, ne stiže i neće obavljati ulogu za koju bi se trebalo školovati na još tri dodatna fakulteta (psiholog, pedagog i socijalni radnik)."]
[275,"TEA BONACA FANUKO","PRAVILNIK","Ponovno se opterecuje razrednik poslovima u kojima nije kompetentan.  Hoce li se ovim Pravilnikom rijesiti problem nasilja u skolama? Potrebno je kao prvo revidirati Pravilnik o pedagoskim mjerama koji je neucinkovit, a tek onda ostalo. Mislite li da razrednici ne provode razlicite radionice o prevenciji nasilja na satu razrednog odjela? Razrednici su i ovako previse optereceni poslovima i papirologijom, stoga ovaj Pravilnik nece uroditi plodom."]
[276,"MARTA VALAŠEK","PRAVILNIK","Ovim pravilnikom nisu predložena nikakva nova i konkretna rješenja, niti su jasno navedeni i definirani svi sudionici u procesu. \nTko su svi ti stručnjaci koji se spominju? Kojim institucijama pripadaju? Tko ih odabire i plaća njihove usluge?\n\nRazrednicima se nameće dodatno opterećenje za koje, povrh svega nisu niti kompetentni. \nSvaki razrednik je samo nastavnik određenog predmeta i trebao bi biti posvećen svom obrazovnom radu. Zadaće koje se pred njega postavljaju izlaze izvan svakog okvira njegovog rada i obrazovanja.\nU ovakve procese razrednik može biti samo informator, koji će prenositi informacije o učeniku, tj. o onom dijelu njegovog rada i ponašanja vezanog uz samu nastavu. On nije netko tko može ulaziti u ikakve dublje i daljnje analize. \nU škole bi trebalo uvesti konkretne stručno-pedagoške službe koje bi u potpunosti preuzele rad s učenicima s problemima u ponašanju.\n\nOvaj pravilnik nema smisla ako se ne revidira i prilagodi pravilnik o pedagoškim mjerama, te se ne uvedu nove, jasno određene i 'brzopotezne' mjere koje neće povlačiti dodatnu, neefikasnu i besmislenu birokraciju.\nKoji je razlog što se ne uvedu suspenzije? Škole nisu humanitarne ustanove."]
[277,"LIDIJA ŠUŠAK HERCEG","PRAVILNIK","Ovaj pravilnik donosi samo više papirologije razrednicima nego konkretna rješenja. Zanima me tko su stručnjaci educirani za rad s učenicima s problemima u ponašanju? Koliko ih ima trenutno na burzi i koliko ih se planira zaposliti u škole? Je li  se provjerio taj broj prije pisanja pravilnika i  je li njihovo zapošljavanje možda već počelo? Je li napravljena ikakva studija na temelju koje je ovaj pravilnik nastao? Jesu li planirana financijska sredstva za provođenje ovoga pravilnika? Kada su učitelji educirani za pisanje programa za odgojno-obrazovnu potporu? (Vjerujem da će ići kratki online tečaj za pisanje programa. To je lakše nego zaposliti nove ljude i osnovati savjetovališta gdje se ta djeca mogu uputiti). Ima li Centar za socijalnu skrb kapaciteta za sve naše probleme?  Koliko se tjednih radnih obveza još može ugurati u našu satnicu i koja obaveza će se izbaciti da bi ju ova mogla zamijeniti? Što je s konkretnim situacijama u kojima se ne može održati nastava zbog ponašanja učenika? U ovom pravilniku ne nalazim odgovor ni na jedno od ovih pitanja."]
[278,"Marina Jonjić","PRAVILNIK","Nažalost, ovaj Pravilnik donosi samo dodatno administrativno opterećenje, a istovremeno ga je nemoguće provesti u praksi zbog nedostatka stručnjaka u školi koji bi bili aktivni nositelji kvalitetne provedbe.\nOsim potpore učenicima s problemima u ponašanju potrebno je, istovremeno, puno kvalitetnije sankcioniranje neprihvatljivog ponašanja tih istih učenika (udaljavanje s nastave, da se može nastaviti rad u učionici) što u ovom Pravilniku nije nigdje spomenuto."]
[279,"ANITA PAHLJINA","PRAVILNIK","Ovaj pravilnik još je jedan način zatrpavanja razrednika besmislenom papirologijom koja se 31.8. baca u smeće! Nemamo podršku ni od koga, a centar za socijalnu skrb ne služi ničemu! Umjesto da se taj centar postavi kao primarni, kao služba koja može uvelike pripomoći rješavanju problema (kakvi god oni bili), samo se zasipa razrednike tablicama, izvješćima, poluizvješćima... Ovo neće nikome pomoći! Sve dok ne postoje jasne granice i jasne sankcije, sve su ovo gluposti jer učenik nije nikada kriv, roditelji nisu krivi - krivi su samo nastavnici koji provociraju. A prva crta napada su opet razrednici!"]
[280,"Silvija Knežević","PRAVILNIK","Pravilnik nažalost ne donosi ono o čemu se trebalo pisati - konkretne mjere, konkretna zaduženja koja treba napraviti kako bi uspješno neprimjereno ponašanje sveli na. Piše se o zapošljavanju educiranih stručnjaka, koje će financirati? Jako široko napisan pravilnik, iz kojeg se jedino jasno zna isčitati: razrednici će biti zaduženi za još više papirologije i posla, jer ako negdje treba nešto lijepo izgledati u našoj državi onda je to na papiru!"]
[281,"Nataša Ostojić","PRAVILNIK","Iskreno sam razočarana ovakvim pokušajem rješavanja problema. Na vapaj učitelja za pomoći, odgovara se dodatnim opterećenjem učitelja! Prepoznavati, evidentirati, pisati planove, isticati dobre strane učenika, slušati nove radionice ... Kao da i do sada nismo pokušavali sve što je u našoj moći! Veliki dodatni birokratski posao za razrednike i učitelje. Dakle, opet smo prepušteni sebi samima. Potrebno je osmisliti kvalitetan i efikasan plan mjera koji će dovesti do poboljšanja disciplinske situacije po školama. Dosadašnjim načinom - opomenama, ukorima i strogim ukorima te premještajem u drugu školu (kojj je gotovo neprovediv u osnovnim školama, mora se pronaći druga škola, roditelji se moraju složiti s tom odlukom) sustav samo pokazuje svoju nemoć. Stručne službe po školama su često krnje, vezane su ruke i njima. Centri za socijalnu skrb su neefikasni, treba proći dosta vremena da se stvari pokrenu, često prođe i godinu dana. Dakle, ovakav sustav ne funkcionira, a bojim se da neće funkcionirati niti na način predložen ovim, na brzinu sklepanim, pravilnikom. Da bi se ostvarile konkretne, pozitivne promjene, potrebno je sastaviti tim stručnjaka, ne samo pedagoške struke, nego i učitelja, koji iz prve ruke mogu naznačiti probleme s kojima se susreću. Lako je sagledati samo svoj stručni dio, a na nama, učiteljima,  je da budemo i stručnjaci u svom području i psiholozi i defektolozi i socijalni radnici i pisari, a što god do sada nismo bili,  kroz neku od radionica ćemo postati.\nMišljenja sam da ovakav pravilnik treba odbaciti u cijelosti i ozbiljno se posvetiti kreiranju suvislog pravilnika, kojim će se problemi početi i rješavati."]
[282,"DIJANA GRBAŠ JAKŠIĆ","PRAVILNIK","Poštovanje,\nčini mi se da Pravilnike vezane uz nastavničku struku donose struke koje nisu ušle u učionicu otkada su sami bili učenici. Naime, ne želim nikoga uvrijediti, ali ovaj mi se Pravilnik čini pisanim sa situaciju kada je u razrednom odjelu jedan učenik s rizičnim ponašanjem, a svi ostali su idealni učenici koji izvršavaju sve svoje obveze i nemaju baš nikakvih problema s ponašanjem. Gospodo, to nije naša realnost! U učionicama nam sjedi nekoliko učenika koje bi razrednici trebali pratiti, podnositi izvješća itd. Razrednicima je, ako sam dobro shvatila. Pravilnikom određeno da oni i predlažu Pedagoškoj službi koje učenike smatraju rizičnima te gotovo da trebaju definirati teškoće koje učenici imaju te predlagati mjere njihova sprečavanja. Nije li to prevelika odgovornost za razrednike koji su već ionako pod povećalom roditelja samo zbog toga što upozoravaju na učeničke probleme u ponašanju koje roditelji često ne žele prihvatiti!? Osim toga, važno je naglasiti da razrednici imaju plaćena 2 sata tjedno za razredništvo, a ovako bi imali još poslova koji bi im ušli u dodatne poslove koji nemaju kraja. Da zaključim: sve bi škole trebale imati stručni tim koji se sastoji od pedagoga, psihologa, rehabilitatora, socijalnoga pedagoga (dakle od barem četiri stručnjaka!) koji bi se trebali baviti učenicima s rizičnim ponašanjem. Razrednici, naravno, mogu u suradnji s tim timom raditi na sprečavanju rizičnoga ponašanja koliko je moguće u okviru razredničkih poslova, ali nikako razrednicima ne treba nametati novu administraciju. Ionako su njome pretrpani!\nHvala najljepša!\nDijana Grbaš Jakšić, prof., učitelj mentor"]
[283,"MIRKA LONČAR","PRAVILNIK","Drago mi je što pravilnik prepoznaje učenike u riziku za razvoj problema u ponašanju jer ukoliko se pravovremeno odreagira pravim mjerama, učenika s problemima u ponašanju neće ni biti. Što se tiče mjera i postupaka koje propisuje pravilnik uočavam sljedeće nedostatke:\n- Opet se razrednike i/ili educirane stručnjake za rad s učenicima s problemima u ponašanju, koje neke škole niti nemaju, nepotrebno pretrpava administrativnim poslovima. U praksi će to značiti izbjegavanje pokretanja postupaka jer su razrednici već preopterećeni i bezobrazno je na njih svaljivati i ovaj teret za koji čak nisu niti educirani. \n- Vrlo je nejasna provedba odredbi pravilnika. Nigdje nije navedeno tko što treba učiniti i u kojem roku.  \n- Sve i da se planovi savršeno izrade, sav uloženi trud pada u vodu ako izostane suradnja roditelja, a ona će isostati ukoliko se roditelji na neki način ne obvežu na suradnju. Roditelji su ključna komponenta koja trenutačno izostaje i bez koje nema napretka u radu s učenicima s problemima u ponašanju."]
[284,"NADA LOVRIĆ","PRAVILNIK","Poštovani, \nPravilnik ne donosi administrativno rasterećenju u skladu sa Školom za život  nego nameće razrednicima mnoštvo dodatnih obveza kako bi možda zbog količine administrativnih poslova nametnutih ovim pravilnikom odustali od izricanja pedagoških mjera jer se s izricanjem pedagoške mjere (Čl. 5, st. 4) moraju pisati još i dodatni programi odgojno-obrazovne potpore. Usto se razrednicima u cijelom tekstu nameću poslovi koje bi trebala obavljati stručna služba jer razrednik kao stručnjak u svojem predmetu nije prvenstveno ni sociolog, ni psiholog, ni pedagog, ni defektolog. Ipak, u svim tim papirima gubi se iz vida i nastavnik i učenik. Jedino se shvatilo da se s učenicima s problemima u ponašanju ne treba baviti škola kao odgojno-obrazovna ustanova, nego stručne osobe u drugim institucijama. U tom bi ga dijelu trebalo dodatno razraditi jer je ostao ponegdje nedorečen. Budući da Pravilnik o načinu i obliku... nije u skladu s postavkama Škole za život koja predviđa administrativno rasterećenje nastavnika i postavljanje učenika (a ne papira o učeniku) u središte zbivanja, smatram da ga ne treba prihvatiti."]
[285,"Jelena Mesić","PRAVILNIK","Potpuno je jasno da se nešto mora promijeniti u dosadašnjim pravilnicima i načinima na koji postupamo kada učenik napravi nešto loše i problematično. Međutim, promjenu zasigurno neće donijeti ovakva vrsta intervencije koja će manje-više i dalje biti mrtvo slovo na papiru, a ne konkretna sankcija (kao što bi bila suspenzija ili oduzimanja bodova za upis u srednju školu, npr. Drugim riječima, nešto što će zaista imati nekakvu posljedicu). \nNadalje, ogomna je zamjerka to što bi opet razrednik preuzeo najveći dio posla. Rješenje ne može biti nametanje takvog zaduženja nekome tko je ionako preopterećen širokim spektrom poslova vezanih uz svoj razred, a 2 mizerna sata nisu ni približno dovoljna i bez dodatnih opterećenja predviđenih ovim Pravilnikom. \nOvakvim se Pravilnikom ne rješava ništa, samo se stavlja flaster na otvorenu ranu."]
[286,"Tanja Galjuf","PRAVILNIK","Nova zaduženja i obveza razrednika da procijeni rizik za razvoj problema u ponašanju te izradi plan i program odgojno-obrazovne potpore iako to radi svakodnevno u razredu pristupajući individualno svakom učeniku, u najmanju su ruku još jedno opterećenje učitelja te nametanje još jedne odgovornosti. Učitelj nije psiholog ni socijalni radnik pa umjesto da se nameću nove odgovornosti, škole bi trebale zaposliti i pojačati stručnu službu psiholozima, socijalnim radnicima.Prikrivanje opterećivanja razrednika s obrazloženjem da se radi o tjednim radnim obvezama, a istovremeno ističući da je potrebna individualna pažnja i tretman, u najmanju ruku je nepošteno i prema učiteljima i učenicima u riziku. Najviše su razrednici svjesni koliko danas imamo djece kojima je potrebna stručna pomoć, njima treba vrijeme posvećeno samo za njih u individualnim razgovorima sa psiholozima, učenje izvan razreda uz ohrabrivanje i posebne strategije učenja."]
[287,"Nikolina Ćurković","PRAVILNIK","Poštovani,\n\nduboko se nadam da će netko iz skupine koja je donosila ovaj Pravilnik pročitati sve komentare, a još se više nadam da će ih i usvojiti jer se većina učitelja/nastavnika slaže u tome da je Pravilnik pisan zbrda-zdola, da ne donosi nikakva konkretna rješenja, a povrh svega da nameće (opet) razrednicima posao za koji se nitko od nas učitelja/nastavnika nije školovao niti pripremao. Pravilnik je pun naziva \"stručnjak/stručnjaci\", ali se pritom ne misli na stručnjake u nastavi (nas učitelje/nastavnike), već na stručnjake koji rade s djecom/mladima/ljudima s problemima u ponašanju. Zar očekujete od mene, profesorice engleskoga jezika, da etiketiram koje je dijete rizičnoga ponašanja? Da sastavljam tretman za dijete s problemima u ponašanju? Potreban nam je konkretan i koncizan Pravilnik koji će biti jasan i djeci (jer ga mi moramo njima čitati i protumačiti), i roditeljima i svima koji su u odgojno-obrazovnom procesu. Potrebno je točno navesti koje su posljedice neprihvatljivog ponašanja, a iznad svega ukinuti papirologiju za donošenje i izricanje bilo kakvih pedagoških mjera jer se time ponižava nas učitelje/nastavnike i naše odluke. Uz to, obavezno ukinuti mogućnost brisanja pedagoških mjera na kraju školske godine."]
[288,"MIRNA ANDROČEC","PRAVILNIK","Poštovani,\nzašto pravilnik nije napisan na način da se konačno kaže da je obveza učenika da pohađa nastavu (jedini razlog može biti bolest i da se to može opravdati isključivo lječničkim ispričnicama) te bi se na taj način izbjegla silna opravdavanja roditelja i ostalih sudionika za sve i svašta i smanjili bi se i neopravdani izostanci. Također bi trebalo navesti da se prilikom pohađanja nastave učenik mora ponašati pristojno i za svaki prekršaj (čak i onaj najmanji) ga sankcionirati (odlazak pedagogu na razgovor, suspenzija s nastave i sl), a ne da se dobije opomena koja je samo komad papira. Smatram da bi se time dalo učenicima do znanja da je nastava ozbiljna stvar i da ju treba pohađati redovito i pritom se ponašati pristojno. Također smatram da ovo što je navedeno u ovom Pravilniku neće donijeti nikakve rezultate osim veliku količinu administaracije za razrednike, a učenici će i dalje raditi sve po starom."]
[289,"KATARINA ŠKOT","PRAVILNIK","Poštovani,\novaj Pravilnik je donesen na brzinu i ne rješava glavne probleme u školi koje osim toga nemaju kvalificirane osobe koje mogu rješavati probleme na navedeni način.Većina škola slabo stoji sa stručnom službom,naročito sa psiholozima i socijalnim pedagozima.Da li Ministarstvo namjerava u školama zaposliti toliko stručnjaka?Nema šanse.Sve će se prebaciti razrednicima koji su ionako pretrpani papirologijom i nisu educirani za takve situacije.To se ne može riješiti ni nekom dodatnom edukacijom nastavnika,jer ćemu onda pet godina studiranja za soc.pedagoga ili psihologa ako to možemo riješiti tečajem?"]
[290,"Dubravka Novosel Guszak","PRAVILNIK","Poštovani, \nu potpunosti podržavam ovaj Pravilnik. Socijalni sam pedagog i potpuno mi je jasna terminologija koja se koristi. Vidim u komentarima da je je najveći problem razumjevanja termina i postupaka i smatram da je zbog toga toliko negativnih komentara. Do ovog Pravilnika učenici s problemima u ponašanju su se tretirali samo preko Pravilnika o pedagoškim mjerama. Učeniku je izrečena pedagoška mjera i smatralo se da će se učenik promjeniti samim izricanjem pedagoške mjere. Izricanje pedagoške mjere bez kontinuiranog rada s učenikom nije i neće donijeti promjene u ponašanju.\nU Pravilniku se često spominje stručna osoba  educirana za rad s učenicima s problemima u ponašanju. Trebalo bi točno definirati o kome se stručnjaku radi. Socijalni pedagozi educirani na Edukacijsko-rehabilitacijskom fakultetu su stručnjaci za rad s učenicima s problemima u ponašanju."]
[291,"Pavle Mamužić","PRAVILNIK","Ovaj Pravilnik se čini kao samo novi pokušaj da se vrati opravdano ukinuta mjera Odgojno - obrazovnog tretmana produženog stručnog postupka. Ta mjera iz više razloga nije bila učinkovita, kao što neće biti učinkovit niti ovaj Pravilnik. \nProvođenje mjere OOTPSP posao je za sebe i ne može se provoditi u sklopu redovnog posla uz sve druge poslove. Ukoliko se želi provoditi efikasno, s nekim cilljem i svrhom, tada je potrebno zaposliti daleko veće stručne timove (pa samim time izmijeniti i norme oko zapošljavanja stručnih suradnika). Mnoge škole nemaju ni približno ekipiranu sttručnu službu, a da ne govorimo o udjelu socijalnih pedagoga u stručnim službama osnovnih i srednjih škola koji je na razini slučajnosti. U jednoj OŠ u Osijeku formiran je poseban razred za djecu s problemima u ponašanju, ali škola do danas od nadležnog ministarstva nije dobila odobrenje za radno mjesto socijalnog pedagoga. \nPod terminom ˝učenika u riziku za razvoj problema u ponašanju i učenika s problemima u ponašanju˝ može se ubrojiti barem 50% školske populacije jer osim onih siromašniih (što je također faktor rizika), sniženih sposobnosti, zanemarenih, zlostavljanih, agresivnih i nasilnih, iz jednoroditeljskih obitelji i sl., tu treba ubrojati i darovite učenike s kojima se radi sporadično i nesustavno ako se uopće i radi. To i ne bi trebalo previše čuditi s obzirom da je Pravilnik o osnovnoškolskom odgoju i obrazovanju darovitih učenika donesen 1990.\nOsim navedenog problema, skloni smo često nekakve dječje nepodopštine koje ulaze u razvojno očekivana ponašanja sankcionirati pedagoškim mjerama čime samo dolijevamo ulje na vatru. Šteta je što pri donošenju Pravilnika o pedagoškim mjerama nisu u obzir uzete i neke nerepresivne, konstruktivne metode rješavanja takvih situacija. \nIz ovog prijedloga Pravilnika nejasno je kakve aktivnosti će biti uključene prilikom provođenja Odgojno - obrazovne potpore i Stručnog tretmana. \nPosebno me žalosti što se u ovakvim situacijama još dosta (obrazovanih) ljudi postavlja u onu krajnje destruktivnu poziciju Mi protiv Njih - Učitelji protiv Stručnih suradnika, Djelatnici škole protiv roditelja i učenika, Škola protiv CZSS i sl. \nZaključno, nikakvi novi Pravilnici ne dolaze u obzir dok od Ministarstva znanosti i obrazovanja nije moguće dobiti niti odgovor na zahtjev za zapošljavanjem socijalnog pedagoga, a kamoli odobrenje. \nProvođenje ovakvih i sličnh mjera zahtjeva da svaka škola preko 200 učenika ima i socijalnog pedagoga, socijalnog radnika, defektologa, logopeda, pedagoga i psihologa kao minimum stručnih suradnika. Donošenje ovakvog Pravilnika je, bojim se, samo pokušaj stvaranja privida kako se od strane mjerodavnih i nadležnih institucija nešto poduzima u situaciji kada se diglo malo prašine."]
[292,"Udruga hrvatskih srednjoškolskih ravnatelja","PRAVILNIK","Smatramo da je odgojno-obrazovni sustav previše normiran te gotovo za svaku situaciju imamo pravilnik, a to u odgojnom području ne doprinosi rješavanu problema. Primjer je prenormirani Pravilnik o kriterijima za izricanje pedagoških mjera koji  ima i suprotan učinak te od kad je on izmijenjen smanjilo se odgojno djelovanje škole. \nZa učenike srednje škole, tinejdžere i adolescente vrlo je teško primjenjiv te je sporan opis učenika u riziku za razvoj problema u ponašanju. Većina navedenih sastavnica je nemjerljiva (nemarno..., nedovoljno..., ) te podložna subjektivnoj procjeni. Naime, prema navedenom u prijedlogu pravilnika, veliki broj učenika, u nekim školama i većina učenika mogla bi biti svrstana u tu kategoriju. \nIz prijedloga Pravilnika vidljivo je da je namjera predlagatelja zapošljavanje socijalnih pedagoga u redovnim odgojno-obrazovnim ustanovama jer se navode kao stručni suradnici educirani za rad s učenicima u ponašanju. U srednjim školama do sada ima vrlo malo zaposlenih socijalnih pedagoga. \nNije jasno tko je sudjelovao u izradi prijedloga ovog Pravilnika, ali s obzirom na teško primjenjiva rješenja možemo pretpostaviti da to nisu bili razrednici, stručni suradnici i ravnatelji srednjih škola.\nPravilnik daje još više obveza razrednicima koji trebaju uz sve ostalo što rade i izrađivati program odgojno-obrazovne potpore. Školi se propisuje dužnost suradnje s drugim službama u lokalnoj zajednici, a navedenim službama se ne propisuje nikakva dužnost za suradnju sa školom. Škole se često obraćaju centrima za socijalnu skrb i po nekoliko puta i il i ne dobiju odgovor ili nakon toga dobivaju odgovor za više od pola godine.  Za punoljetne učenike (to su svi naši učenici četvrtih razreda) centri za socijalnu skrb niti ne odgovaraju niti djeluju. Ravnatelju se propisuje dužnost osiguravanja stručnog suradnika s odgovarajućom stručnom edukacijom u području rada s učenicima s problemima u ponašanju, što je aposlutno nemoguće ispuniti. U posljednih nekoliko godina teško možemo naći po natječaju na neodređeno vrijeme nastavnike i stručne suradnike, a ovim prijedlogom Pravilnika se očekuje da ćemo osigurati stručnog suradnika prema potrebi  za poslove procjene potreba učenika s problemima u ponašanju. Dakle, ovim Pravilnikom se nameću razrednicima, stručnim suradnicima i ravnateljima dodatne obveze koje se većim dijelom teško mogu u srednjim školama provesti.\nU prijedlogu Pravilnika je navedeno da se roditelje o postupcima informira. S obzirom na ključnu ulogu roditelja u odgoju djeteta postavlja se pitanje gdje su druge odgovornosti roditelja.\nUmjesto ovakvog Pravilnika predlažemo daljnje osnaživanje škola s preventivnim programima s vanjskim suradnicima te uz organizacijsku potporu na razini županije i države te izmjenu Pravilnika o kriterijima za izricanje pedagoških mjera n naglaskom na vraćanje autonomije školama u području pedagoškog djelovanja."]
[293,"Jelena Marić","PRAVILNIK","Poštovani,\nod ovog Pravilnika odgojno - obrazovni  djelatnici očekuju rješenja koja će im omogućiti da odmah mogu djelovati na učenika koji svojim neprimjerenim ponašanjem ometa ostale učenike i učitelje koji obavljaju svoj posao. Nažalos ovim Pravilnikom donosi se samo još više papirologije koja pada na leđa razrednika koji i sada već ima previše administrativnih poslova koji se pravdaju da spadaju u ostale poslove. Nigdje ne piše što s učenicima koji ne budu htjeli dolaziti na tretmane niti kada se ti tretmani provode, kako, na koji način, tko?? Što s roditeljima koji ne žele prihvatiti odluke razrednih vijeća i razrednika ( osim prijave Socijalnoj skrbi od koje ionako u većini slučajeva nema pomoći)? Postavlja se i pitanje koje smo to mi razrednici završili fakultute da možemo napisati plan odgojno - obrazovne potpore za učenike, tko je nas obučio da razlikujemo učenika u riziku i učenika s neprihvatljivim ponašanjem ze vršimo procjene. Iz ovoga svega vidim da je ovaj Pravilnik donešen bez konzultacije sa stvarnim učiteljima koji se svaki dan suočavaju sa različitim problemima u nastavi, donešen je kako bi se moglo reći da ga imamo, a tko će ovakav Pravilnik provoditi u stvarnosti? Većina škola ima samo pedagoga, škola u kojoj ja radim ima psihologa i pedagoga, znači ne socijalnog pedagoga, kako da ga ravnatelj osigura, ako ga nema u ponudi? Treba uzeti u obzir male gradove i naselja koja nemaju toliko radne snage, ne može se polaziti sa stajališta Zagreba koji nudi velike mogućnosti. Zašto se ovim Pravilnikom nije uvela mogućnost da se učenika može odmah u pratnji roditelja odvesti iz škole, ako stručna služba i razrednik procjeni da je opasan za okolinu, pa onda poduzimati daljne mjere. Smatram da je ovaj Pravilnik napisan preopćenito i puno toga je u sivoj zoni, nadam se da će netko pročitati naše komentare i uvrstiti ih u izmjenu ovog Pravilnika."]
[294,"Alenka Miljević","PRAVILNIK","Poštovana ministrice Divjak i ostali koji su sudjelovali u donošenju Akcijskog plana, \n\nNa početku želim izraziti žaljenje što već davno prije nije donesen Pravilnik kojim bi se spriječilo sada već prekomjerno neprihvatljivo ponašanje učenika i njihovih roditelja koje je i dovelo do nemilog događaja i prosvjeda učitelja i nastavnika što je bilo povod otvaranju ove teme. Ovo je bio jedan takav slučaj, a ima ih, vjerujte, puno više nego što si želite priznati. Puno više od statistike kojim se Ministarstvo diči jer je Pravilnik o pedagoškim mjerama takav da učitelje dodatno opterećuje papirologijom, a roditeljima i raznim inspekcijama daje veće šanse za osporiti mjeru nego šansu učeniku da mu se pomogne. A pomoć osim učenika treba i obitelj. Skoro dvadesetogodišnje iskustvo rada u školi pokazalo mi je da problematične ili ako hoćete disfunkcionalne obitelji kreiraju upravo takvu djecu. Ovim Pravilnikom se stavlja učenika u stručni tretman. Što je s obitelji? Koja je korist dijete tretirati, a onda ga poslati u okruženje gdje će pasti u vodu sve što se pokušalo poboljšati i djetetu pomoći? \nSvi pravilnici i zakoni koji u svojim uputama imaju glagol „može“ ne služe ničemu osim zadovoljavanju forme. Podložni su individualnoj interpretaciji i subjektivnoj primjeni. Takvim diskursom Pravilnik daje mogućnost i onima koji bi se trebali pobrinuti da se nešto poduzme da ništa ne učine jer ne moraju. Opet ću se vratiti na gore navedeni konkretan slučaj u kojem se mjesecima stručnu službu upozoravao na probleme, a oni nisu poduzeli ništa. Zašto? Pa zato što ne moraju jer svi naši Pravilnici kažu da „mogu“ što zapravo znači da \"ne moraju\", a sankcija za njihovo nečinjenje nema. Nadalje, stručna služba u školama ne ulazi u razred, ne podučava učenike, ne ocjenjuje i ne suočava se s problemima kojima su učitelji svakodnevno izloženi. Stoga, umjesto da stručna služba reagira tek kada se nešto dogodi (ako želi), moj je prijedlog da s učenicima redovito rade na prevenciji u obliku provođenja radionica na satovima razrednika. I to ne smije biti izbor, nego radna obveza. U brojnim komentarima u nastavničkim grupama na društvenim mrežama mogli smo se uvjeriti kako stručne službe ne provode dovoljno vremena s učenicima, a neki ne odrađuju niti onih 25 sati neposrednog rada. Zašto? Jer mogu, ali ne moraju. Ili rade ako ih se pozove na sat razrednika. Ili ne žele i nikomu ništa. Svaka čast onima koji to odrađuju kako treba međutim opterećeni smo svi skupa nepotrebnim papirima pa tako i stručna služba izgleda kao sakupljač papira i slaganja statistike koja nikomu i ničemu ne služi. \nSmatram da učenici mogu imati razrednika i dalje u obliku nastavnika koji im predaje, ali da se satovi razrednika trebaju prepustiti stručnim službama i da to bude obveza koja je u rasporedu konkretna i zadana rasporedom sati. Već godinama se učiteljima razrednicima nameće provođenje raznih postupaka, građanskog i zdravstvenog odgoja za koje mnogi nisu ni stručni niti prema tim područjima imaju afiniteta jer razgovori i radionice s učenicima o nekim osjetljivim temama kojih se moramo dotaknuti kod nekih kolega izazivaju nelagodu, i to s pravom, a stručnjaci sjede u kancelarijama i skupljaju papire umjesto da su u razredu. \nNažalost i ovaj pravilnik kao i sastanak koji ste održali sa svima osim s onima koji su uključeni u neposredni rad s učenicima pokazuju da nema istinske volje za rješavanjem ovog problema. Vi ćete u nekom od svojih izvješća navesti kako ste poduzeli mjere, donijeli akcijski plan, stavit ćete kvačicu i bit ćete u plusu, a na terenu i dalje ostaju problemi s kojima se bore učitelji – oni s kojima niste razgovarali pri donošenju ovog pravilnika. \nDa bi sve ovo imalo nekakvog smisla, prvo trebate donijeti konkretan Pravilnik o pedagoškim mjerama koji će jasno bez glagola „može“ odrediti neprihvatljiva ponašanja kao i preuzimanje odgovornosti od strane učenika, ali i njihovih roditelja. \nOvo savjetovanje Vam daje šansu da ispravite pogrešku, poslušate prijedloge i pokažete volju da zaista nešto želite poduzeti čemu se od srca nadam.\nSrdačan pozdrav,\nAlenka Miljević"]
[295,"Ivana Valjak Ilić","PRAVILNIK","Poštovani! Iskustvo s prikupljanjem prijedloga za Pravilnik o napredovanju preko Office Formsa pokazalo se vrijednim jer se sročio suvisao nacrt novog Pravilnika o napredovanju. Zašto to nije bilo moguće za ovaj nacrt Pravilnika o načinu i obliku provođenja odgojno-obrazovne potpore i stručnoga tretmana učenika u riziku za razvoj problema u ponašanju i učenika s problemima u ponašanju?"]
[296,"Ivana Valjak Ilić","PRAVILNIK","Poštovani! Od ovog se nacrta pravilnika očekuju konkretna rješenja koja će omogućiti neometano održavanje nastave u hrvatskim školama za sve sudionike odgojno-obrazovnog procesa. Nažalost, brzina njegova donošenja rezultirala je nacrtom koji je pisan horoskopskim stilom. Vrlo općenito, vrlo nedorečeno i vrlo neprimjenjivo. Iza mnogo riječi krije se malo korisnog sadržaja. Šteta, ovo je pucanj u prazno ne uvaže li se komentari sročeni za ovo eSavjetovanje."]
[297,"JUDITA BOJIĆ","PRAVILNIK","Poštovani, dobro je da se krenulo rješavati probleme o kojima se dugo govori a koji su došli u centar pažnje nakon situacije u Tehničkoj školi. No, rješavati tako ozbiljne probleme ovakvim Pravilnikom jednako je opasno kao ništa ne poduzimati. \nPrvo sam naziv Pravilnika. Budući da bi s njim trebao biti upoznat svaki učitelj, učenik i roditelj on bi morao biti jasan počevši od samog naziva. Pokušajte zamisliti razgovor sa roditeljem u kojem se pozivate na ovaj Pravilnik, negdje na 13toj riječi izgubili bi pažnju.\nNadalje količina posla, administracije i odgovornosti koja se stavlja na leđa razrednicima je van pameti. Uz to nismo ni školovani za sve ono što Pravilnik nameće. Jedino što mi pada na pamet je da je napisan tako da čak i najrevnijeg razrednika odvrati od ovakvog posla odmah na početku.\nI dalje je cijeli Pravilnik usmjeren na ono što učitelji moraju a ponovno izostaju jasno navedene obaveze roditelja i učenika, kao i posljedice nesudjelovanja u tretmanima. Osim toga, gdje su u cijeloj priči dobra djeca i njihovo pravo na školovanje? Problematičan učenik i dalje neće osjetiti nikakve posljedice svog ponašanja a ostatak razreda i dalje ispašta. \nMislim da su problemi nasilja u školama preopširni i preozbiljni da bi ih se rješavalo jednim ovoliko nedorečenim Pravilnikom koji zapravo predviđa samo dodatno administrativno opterećenje razrednika a ne donosi neke bitne novine u rješavanju problema."]
[298,"Danijela Baćilo","PRAVILNIK","Poštovani, \nPravilnik vidim kao pokušaj otklanjanja uočenih i u javnosti predočenih problema, no izgleda  kao da se pod svaku cijenu nastoji  zadržati učenika ometača u školi pri čemu stradaju svi: mirni učenici, tihi podržavatelji njegova ometanja koji se time koriste, nastavnici, razrednik, ali i roditelji. Oni, iako zadovoljni jer im je osigurano čuvanje i odgoj i obrazovanje dok su na poslu, gube,  jer dijete ne dobiva trenutni i jasan odgovor i kaznu, što je mladima u sazrijevanju važno: okvir njihove slobode. \nPredloženi bi Pravilnik trebao izrijekom obuhvatiti/predvidjeti ometanje rada nastavnika, djelatnika i kolega uznemiravanjem i nasiljem i u slobodnom vremenu, takav je primjer snimanje, montaža i objavljivanje neprikladnih sadržaja na mreži što bi trebalo najstrože kazniti jer je sramoćenje žrtve najjače.  \nPravilnik je nametnuo razrednicima mnoštvo dodatne papirologije kao i rizika u medicinskoj procjeni učenika; oni su u današnjim okolnostima i učeničkim i roditeljskim reakcijama najizloženiji i njihova  je učinkovitost moguća samo u timskom radu s pedagoškom službom i suradnji s Centrom za socijalni rad. Dodatni programi odgojno-obrazovne potpore produljuju nemogućnost rada u razredu usporavajući provođenje mjera, kako je to već bilo u praksi. Škole treba jače povezati s drugim institucijama koje mogu pomoći, često savjetodavno dolaziti. Kasno je i za učenike i za nastavnike kad se dogodi zlo i dolaze krizni timovi. \nPreventivni su programi kao i produljeni i intenzivni i neučinkoviti; vide li mirni učenici da ometači i nasilnici prolaze bez ozbiljnih i trenutnih posljedica, nered se širi i postaje lavina. Povećava se i broj izostanaka, učenici slabije ulažu trud i očekuju da budu nagrađeniji i za male uratke objašnjavajući to da će jednako završiti školu oni koji su pristojni i trude se kao oni koji urušavaju normalan rad, a u tome ih često podržavaju i roditelji, čak se urušava disciplina i pristojnih učenika koji svoju nedisciplinu  procjenjuju zanemarivom u odnosu na nedisciplinu ometača i nasilje nasilnika. Mnogi nastavnici i mirni učenici dolaze u škole nerado ili sa strahom, neki koji su žrtve odustaju od pohađanja  jer vide da se nasilnike ne može prikladno kazniti, škola gubi svoj ugled. Nakon izrečenih mjera dođu žalbe i sav taj trud propada, bez obzira na postupnost i korake. Razrednici učenika ometača  i sada, bez ovdje navedenih novih mjera i programa provode mnoge sate u razgovoru s učenicima i pedagoškom službom te roditeljima, što u sustavu satnicom nije odgovarajuće podržano.\nPravilnik bi trebalo dopuniti konkretnim kaznama javno vidljivog društveno korisnog rada za ometače. Kao što je u raspravi spomenuto, podržavam novčano kažnjavanje, a tu su i čišćenje okoliša, praktičan rad, dežurstva i pomaganje nastavnicima, valja „zaposliti“ ometača, u čemu bi suglasnost roditelja bila obvezna kao uvjet za ostanak na nastavi. Za najteže slučajeve nasilja ne bi smjelo biti te mogućnosti, osim  povremenog  pohađanja. Kao što sud izriče zabranu približavanja žrtvi, tako ni maloljetnik koji je počinio djelo dovođenja u opasnost nečijeg života ne bi smio ostati u nastavi, već bi imao pravo konsultacija uz nadzor roditelja ili pedagoških djelatnika ako je potrebno, kako bi mu se omogućilo završiti školovanje ako je u međuvremenu spoznao tu važnost. Umjesto da ga u školi razrednik i pedagoška služba i dalje pokušavaju osvijestiti, time se u međuvremenu trebaju baviti za to osposobljenije službe, naravno, samo nakon što  su to svi koji su mogli u školi i dogovoru sa školom neuspješno pokušali.\nS poštovanjem, Danijela Baćilo"]
[299,"SLAVICA BERNATOVIĆ","PRAVILNIK",{"$cut":{"chars":16521,"head":"Poštovani suradnici, svi sudionici odgojno-obrazovnog procesa, svi ostali građanke i građani,\nPoštovani i cijenjeni kolege i kolegice u odgojno-obrazovnom sustavu,\nLijepo molim, imajte u razmatranju OGROMNU RAZLIKU u radu sa učenicima koji su sa problematičnim ponašanjem i predispozicijom razvijanja istoga, s obzirom na ostale, i bez namjere degradiranja bilo koga. Štoviše, moglo bi se govoriti o favoriziranju nekih skupina, pridavanju veće im pozornosti. Vodimo se načelom ravnopravnosti, svih.\nU učionici, tijekom nastavnog procesa imam(o) učenike sa posebnim potrebama, DAROVITE učenike (njih tek sada spominjem), neke koji spadaju u skupinu o kojima trenutno polemiziramo, predlažemo, .... savjetujemo. Da, imamo i normalne (i zdrave). Sa svakom skupinom moram raditi na za njih prikladan način i razini. \nLijepo molim, PROBLEMATIKU svesti na MINIMUM rješavanja u sklopu škole kao odgojno-obrazovne institucije. Individue sa problematičnim ponašanjem koji su u nastavnom procesu su najčešće agresivnog ponašanja. To je različito od ostalih. Nemojte nasilje u učionicu. Lijepo molim, ovaj problem RJEŠAVATI čim prije, RAZUMNIM I DETALJNIM pristupom. Izvucimo pojedince iz skupine o kojoj se polemizira iz njihove ˝ULOGE U FILMU˝ (Michael Winterhoff: ˝Zašto nam djeca postaju nasilnici˝) koju su odabrali.\nMožda postoji mogućnost otvaranja Centara (nekih u kojima će svoj posao odraditi pedagozi, psiholozi, ....)  po pojedinim područjima, u kojima bi se problemi TIH učenika tamo rješavali i tretirali (to znači i liječili jer su tim problemima najčešće uzrok poremećaj koji se ˝liječi˝), kontinuirano tijekom duljeg perioda.\n(15.1.2019.) Nevjerojatno koliko se ističe okupiranost ˝papirologijom˝ koju bi morali voditi razrednici u sklopu tretmana. Stvarnost je da su se odavna poslovi oko razredništva sveli na administraciju. No, svi učenici u izravnom ophođenju su sa nastavnicima, dakle, voditeljima nastavnog procesa, koji su najviše I NAJČEŠĆE pod utjecajem problematike o kojoj se raspravlja.\nPonavljam. Nije opravdano uopće razmatrati mogućnosti da se u školi rješava problematika čiji izvori i uzroci su negdje drugdje. Problem svesti na minimum rješavanja u sklopu odgojno-obrazovne ustanove. Nije škola i ne smije biti odgovorna za sve oko individua koji ju pohađaju.\nSustav obrazovanja, važnost i njegov značaj, mora se staviti na višu razinu. Također, poziv i zvanje nastavničkog, učiteljskog i profesorskog posla.\n(11.1.2019.) Ja sam svoj komentar prvotni napisala 5.1. Sada, nakon ostalih pročitanih, nadopunjavam. \nVažno je istaknuti bit problematike. Ne smije se UZROK i IZVOR problematike svesti na rješavanje pod okrilje Škole. Koji je osnovni bit odgojno-obrazovnog procesa?\nMnogobrojni su dionici koji doprinose ne primjerenim i problematičnim ponašanjima individua u odgojno-obrazovnom procesu. Toj problematici doprinosi i opće stanje u društvu, zajednici i cjelokupnom okruženju. Naročito i raznorazne predrasude o profesiji i zvanju učitelj-nastavnik-profesor. Potrebno je u društvu na višu razinu postaviti važnost i značaj obrazovanja, općenito.\nOn-line komentari koji podržavaju taj prijedlog pravilnika su socijalni pedagozi, psiholozi, …. Govore da svi koji ne podržavaju taj prijedlog ne poznaju terminologiju. Nemaju pravo. Nije točno.\nMeni je itekako poznato što označavaju ti (njihovi) termini: disfunkcionalna obitelj, DHD, ADHD, hiperaktivno ponašanje, … Asparagov sindrom, disleksija, disgrafija, … Možda imam veće iskustvo u realnom svijetu i radu od mnogih njih, koji kao poznaju terminologiju. Što vrijedi samo puko poznavanje terminologije? Bilo pedagoško-psihološke ili pak pravne terminologije.\nStručna literatura (neuroznanstvenici, ovaj put) mi je pokazala da npr. učenik pokazuje znakove ADHD jer mu je, iz nekog razloga, teško (napominjem da srednjoškolsko obrazovanje nije obavezno, niti mora biti; postoje lakši programi ako im trenutni predstavlja poteškoće) sa savladavanjem tematike koja se tumači. TO mu je bijeg od odgovornosti i obaveze. Na neki način, borba protiv samoga sebe. Dakle, tko i kako bi takve slučajeve morao ˝liječiti˝?\n"}}]
[300,"Edita Mrkonjic","PRAVILNIK","Postovani, \nCitajuci prijedlog pravilnika 26 pocela sam se pitati gdje ja to radim. U nekoj kazneno-popravnoj ustanovi? \nMislim jos uvijek da radim s djecom. Djecom koja ce iskusavati granice. Koja ce se npr upustiti u pricu s prijateljem iz klupe ili onim iza njega. sto definitivno nije pridrzavanje propisanih pravila skole. Zar ga zbog toga treba ukljuciti u odgojno-obrazovnu potporu u trajanju od najmanje 6 mjeseci? Naravno da ne. Ali u jednom momentu ta je brbljivost presla granicu. Zasto? Jer nema ucinkovite mjere koja bi sankcionirala takvo neprihvatljivo ponasanje u zacetku. I tako ce sustav dovesti ucenika do toga da postane ucenik sa rizikom za razvoj problema u ponasanju ili sa razvijenim problemima u ponasanju\nSmatram da ovaj pravilnik nije prilagoden stvarnim potrebama skole , nastavnom procesu, dobrobiti dijece, a takoder je tesko sprovediv. Za konkretna blaza neprihvatljiva ponasanja potrebno je odrediti konkretne, jednostavnije i brzo provedive mjere. I to ce u vecini slucajeva biti dovoljno da se sprijece problemi u ponasanju."]
[301,"RENATA TRESKA","PRAVILNIK","Prijedlog Pravilnika je u cijelosti promašen. Ni u jednom njegovom slovu ni zarezu ne postoji iskrena namjera o zahvaćanju u stvarne probleme s kojima se nominalno bavi. Još nikad nisam bila nazočna bilo kakvom predavanju na kojem bi predavač tolerirao svjesno i ciljano ometanje svog izlaganja. Ne vidim zbog čega bi to trebao tolerirati predavač - učitelj. Apsolutno je onemogućen svaki učitelj u trenutnom reagiranju i prekidanju nepoželjnih oblika ponašanja u učionici jer baš na svaku trenutnu reakciju kasnije se nadovezuju objašnjenja sa strane kako je neprimjerena. Odlaganjem reakcije, odnosno administriranjem i kasnijom persuazijom (da, termin iz davnih vremena...) ne postiže se odgojna reakcija. Time se obezvređuje potreba mlade osobe za refleksijom njezinog čina i šalje joj se poruka kako stvarne reakcije na njezinu akciju zapravo niti nema. Nadalje, 90 posto energije u naknadnom elaboriranju događaja troši se na identifikaciju tuđe krivnje za ponašanje osobe - učenika. Što dijete iz toga može zaključiti? Kad odjednom, postavši punoljetno, postaje u cijelosti odgovorno za svoje ponašanje. Primjer je nasilničko ponašanje: činimo sve kako bismo u okidačima, izazovima, provokacijama, pronašli uzrok za djetetov čin nasilja prema drugom djetetu ili odrasloj osobi. Kad postane punoljetno i manifestira primjerice nasilničko ponašanje nad partner(ic)om, učimo ga kako je za čin nasilja u cijelosti odgovorna osoba koja je nasilje počinila, bez obzira na eventualno provociranje. Konfuzija!\nDijete je subjekt odgojno obrazovnog procesa, a ne objekt o kojem se umuje kad je sve prohujalo, kad se neželjena situacija dogodi odavno. Dopustimo subjektima svjesno i aktivno sudjelovanje u raspletu, a ne samo u zapletu zbivanja.\nNadalje, kod potrebe za cjelovitijim, sustavnijim, dugotrajnijim radom s djetetom, samo se po sebi razumije kako to ima činiti educirana osoba koja se određenom problematikom bavi. Istinu su izrekli svi koji su u komentarima ovog Prijedloga napomenuli kako se prisiljavanjem razrednika na specifične oblike rada s djetetom u potrebi obezvređuje i to dijete i ta potreba i svi stručnjaci koji su se u odgojno obrazovnom sustavu ove zemlje educirali i znaju što i kako činiti. U ovom potezu iščitavam kopiranje situacije s odgojno obrazovnom integracijom. U tom procesu zamišljenom u najboljom namjeri ad hoc su djeca usporenog kognitivnog razvoja bez osiguranja prateće podrške u liku edukacijskog rehabilitatora uključena u redovni odgojno obrazovni proces. Izbjegnut je trošak za financiranje stručnjaka, malci i učitelji su plivali u bujici više ili manje uspješno dok nije razvoj nevladinog sektora omogućio građansko organiziranje i osiguravanje stručne podrške putem raznih udruga. Brigo moja...\nNikad nećemo iskoračiti iz začaranog kruga ukoliko će se sve snage i energija redovnog nastavnog procesa usmjeravati samo na one koji ne žele biti poučeni. Nezanimljivi učitelji? Dosadna nastava? Zar je škola zabavni park? Zar je ikad igdje itko išta naučio bez ulaganja osobnog napora? U kako god savršenim i primjerenim uvjetima i metodama rada se učilo.\nSankcije za počinjenu štetu? Bez \"pranja mozga\" roditeljima, bez prisile, bez opterećivanja resursa - novčana kazna za kršenje pravila trenutno, kod tvrdokornijih počinitelja u dva do tri navrata, rješava problem u cijelosti. Naravno, bez razlike kod svakog počinitelja, neovisno o sloju iz kojeg dolazi."]
[302,"ROMANA RUSEK","PRAVILNIK","Naziv pravilnika: zar itko normalan misli da će itko zapamtiti naziv pravilnika od 26 riječi? Nažalost, naziv pravilnika je najmanje što je loše u ovom nacrtu pravilnika. Prije nekoliko godina su svi koji rade u odgoju i obrazovanju odahnuli kad je ukinut produženi stručni tretman (puni naziv je isto bio katastrofalan) jer se njima ništa nije postiglo osim što je natovarena administracija koja je i najrevnijem razredniku poručila: ne poduzimaj ništa! Ovim nacrtom pravilnika upravo dodatno proširujete ono što smo prije nekoliko godina utvrdili da je nekorisno. Napisano preko noći, nema nikakvog smisla jer nije provedivo u praksi iz više razloga. Prvo, većina škola nema psihologe i socijalne pedagoge. Drugo, na teret razrednika koji može biti prof. stranog jezika ili ing. strojarstva se stavlja da procjenjuje rizike i postupke kod djece koja su problematična. Shvaćate li da je to utuživo od strane roditelja ako se napravi neprofesionalno, a ne može se raditi profesionalno jer razrednici nisu za to educirani. Zato nikako ne mogu poduprijeti ovakav nacrt niti u jednoj jedinoj točki i članku. Napravite pravilnik koji je jasan, koncizan i koji točno propisuje što učenika čeka ako se ne pridržava pravila ponašanja. Uvedite suspenziju za teže oblike pa neka za vrijeme suspenzije provodi vrijeme sa psiholozima, psihijatrima i socijalnim pedagozima putem stručnih službi u školi, bolnicama ili mobilnim timovima. \nDruga stvar koja ovdje nije normalna: Zbog čega se ne razdvoji pravilnikom osnovno i srednje obrazovanje. Nije isto kada učenik ima 7 godina i ide u prvi razred osnovne i ima 18 godina i maturant je, a mjere su jednake. Zaista se nadam da ovaj nacrt neće proći u ovakvom obliku. Nadam se da će pisci nacrta krenuti s novim od nule."]
[303,"Ivan Bilobrk","PRAVILNIK","Ovaj čitavi Pravilnik od 26 riječi u naslovu (dobro, jeste li vi bili trijezni kad ste mu sastavljali ime?) je jedna velika farsa. Donosi se per la finta tj. tek tako da se donese i da se može reći \"donio se.\" Potpuno je jasno da ljudi koji su ga sastavljali nemaju ni adekvatnog ni dovoljnog staža u učionici s čitavim razredom jer gotovo ništa od predloženog nije provedivo. \n\nUčitelji nisu kvalificirani za 99% ovoga što se u ovom Pravilniku predlaže niti će ikada biti kvalificirani jer nema tih ad hoc radionica koje će zamijeniti stručnjaka koji se godinama školovao isključivo za to. \n\nDodao bih još da nismo ni htjeli biti kvalificirani jer da jesmo upisali bismo Edukacijsko-rehabilitacijski fakultet. Ovo što vi predlažete nije naš posao, kao što nije ni posao fizioterapeuta da obavlja operacije u kirurškoj sali iako je položio Anatomiju na studiju. \n\nMoj prijedlog je da povučete ovaj \"Pravilnik 26\" i donesete nešto što ima smisla, što je provedivo i što daje rezultate. Donesite mjere suspenzije (dnevne i tjedne) i nametnite učeniku da se promijeni, a ne da se čitava zajednica (razredna, školska, opće društvena) prilagođava njemu neprikladnog ponašanja kao da je kakva kraljevna na zrnu graška dok ostatak razreda trpi nepravdu.\n\nPravo na obrazovanje ima baš svaki učenik u razredu, a suspenzijom jednog učenika ostatak će to pravo konačno moći konzumirati u cijelosti. The needs of the many outweigh the needs of the few or the one! \n\nSuspenzijom se šalje jasna poruka da takvo ponašanje nije prihvatljivo i da učenik mora preuzeti odgovornost za svoje ponašanje. \n\nDakako, učenik ne smije suspenziju shvatiti kao godišnji odmor. Učitelj mu mora dati jasne zadatke u sklopu savladavanja gradiva koje je dužan u cijelosti sam odraditi do povratka u razred. Naravno, potrebno mu je osigurati, ali također i učitelju PLATITI, dopunsku nastavu ako učenik zaista nije u stanju samostalno shvatiti najnižu potrebnu razinu. \n\nNaravno da treba kontrolirati sustav suspenzija radi mogućih zloupotreba učitelja kojima neki učenici ne leže iz ko zna kojeg razloga, ali isto tako treba shvatiti da neprikladno ponašanje zahtijeva trenutačnu i nedvosmislenu reakciju. \n\nOvaj Pravilnik to nipošto nije."]
[304,"TAMARA BOŠKOVIĆ","PRAVILNIK","Još jedan pokušaj u nizu za koji ne mogu reći da je loš, jer vjerujem da su namjere pozitivne.. Sve što je navedeno u ovom Pravilniku ima svoje  opravdanje: briga za djecu i njihov zdrav razvoj trebala bi nam svima biti prioritet. Na papiru to čak djeluje vrlo jasno, ali dok sam ga čitala nametnulo mi se više pitanja: Ako roditelj ne prihvaća odluku Škole, prijavi ga se Centru. Znate li koliko se čeka na reakciju Centra? Ne kažem zbog nerada, vjerujem da ljudi rade, ali i njih nedostaje. Znači, prijavite Centru, i dok obitelj dođe na red u Centru, prođe godina a nekada i više. Nadalje, uputite učenika u postupak utvrđivanja psihofizičkih sposobnosti s namjerom da ga uputite na školovanje u PRO čl5. i čl.6, ali Škola nema psihologa i logopeda bez čijih nalaza ne možete završiti postupak pa čekate nalaze vanjskih suradnika po više mjeseci. Kako sve to uklopiti u more naših poslova, bilo razredničkih bilo stručno- suradničkih? Jesmo li uistinu dovoljno kompetentni za rad s takvom djecom? Kako natjerati učenika da se uključi u dopunsku ili dodatnu, ili izvannastavne aktivnosti? Kako ga natjerati da poslije škole dođe na individualno ili grupno savjetovanje kod socijalnog pedagoga ili psihologa?"]
[305,"Davorka Bronzić","PRAVILNIK","Velika manjkavost ovog pravilnika je u vraćanju odgovornosti na leđa razrednika, osobe koja nije dovoljno educirana za rad s učenicima s problemima u ponašanju. Razrednik eventualno može biti osoba koja detektira problem i proslijeđuje ga stručnjacima na rješavanje i izradu akcijskog plana. Postavlja se pitanje i vremena koje razrednik treba utrošiti na rad s takvim učenicima u svom 40satnom radnom tjednu. Smatram da nije rješenje da se razredniku poveća tjedna satnica za razredničke poslove, jer mu se time umanjuje satnica u njegovoj primarnoj djelatnosti za koju je educiran (pripremanje i izvođenje nastave)."]
[306,"Mirela Skelac","PRAVILNIK","Poštovani,\nDrago mi je što ste pripremili Prijedlog pravilnika o ovoj važnoj temi. Praksa pokazuje da se često više uvažava mišljenje roditelja nego mišljenje stručnjaka stoga  ovaj Prijedlog pravilnika u velikom dijelu podržavam.  Za sustav odgoja i obrazovanja važno je prihvaćanje stručnih suradnika (pedagoga, psihologa, edukacijskih rehabilitatora, socijalnih pedagoga) u školama kao stručnjaka educiranih su za rad s učenicima i roditeljima stoga je važno uvažavati njihova znanja te obveze koje proizlaze iz Pravilnika o tjednim radnim obvezama učitelja i stručnih suradnika u osnovnoj školi (NN broj 34/14., 40/14. – ispr. i 103/14.) Potrebno je naglasiti važnost neposrednog rada s učenicima koji proizlaze iz godišnjeg programa rada svakog stručnog suradnika, koji se u praksi često ne realizira u planiranom opsegu te uloge razrednika.\nMožebitna je usporedba i s korištenjem rješenja iz ranije važećeg Pravilnika o pedagoškoj mjeri odgojno-obrazovnog tretmana produženog stručnog postupka (Narodne novine, broj:86/09.) Navedeni je Pravilnik prestao važiti stupanjem na snagu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi (Narodne novine, broj: 92/10.),  koji je imao isti cilj: utvrditi razloge učenikovog neprihvatljivog ponašanja, složenijih oblika poremećaja u ponašanju i/ili visokorizičnih ponašanja učenika te poduzimanje mjera za uklanjanje istih i vraćanje uravnoteženog i društveno prihvatljivog ponašanja.\nUzimajući u obzir da sve škole u Republici Hrvatskoj nemaju stručnjake educirane za rad s učenicima s problemima, niti na širem području, teško je očekivati uspješnu provedbu nacrta Pravilnika u ovakvom obliku. Stoga se predlaže u svakoj županiji definirati mrežu ili timove stručnih suradnika koji provode odgojno-obrazovnu potporu i stručni tretman učenicima u riziku za razvoj problema u ponašanju i učenika s problemima u ponašanju i imenovati osobe za savjetovanje i superviziju."]
[307,"MATEJA JURJAKO","PRAVILNIK","Podržavam mišljenje onih koji smatraju da bi u slučaju prihvaćanja ovog pravilnika razrednicima trebalo povećati satnicu na barem 4 sata i u svakoj školi zaposliti odgovarajućeg stručnog suradnika."]
[308,"Vlatka Hrkać","PRAVILNIK","Nakon  čitanja ovog nužno potrebnog pravilnika drago mi je vidjeti da se gradi svijest o gorućem problemu u školstvu. Učenici koji savjesno odrađuju svoje obaveze i žele učiti sve su češće ometani u radu i negdje usput gube svoja prava radi nezainteresiranih sudionika nastavnog procesa koji najčešće ne bivaju adekvatno obrađeni.\nNo moram primijetiti da razrednicima stiže još dodatnog (neplaćenog) posla za koji nisu, i ne mogu biti, adekvatno educirani. \nNe postoje edukacije koje će razrednika (\"običnog učitelja\") pripremiti za rješavanje zahtjevnih slučajeva koji su postali svakodnevica u školama. Upravo zbog nedoraslosti situaciji, koju je potrebno popratiti dodatnom administracijom, dogodit će se prividno smanjenje ekscesnog ponašanja samo zato što će razrednici, u strahu od neminovne pogreške u koracima, zazirati od navedene procedure. \nPostoji razlog zbog kojeg su učitelji kroz svoje školovanje odslušali razne psihologije i pedagogije, ali to nas ne čini stručnjacima u navedenom području. Ne vjerujem da od doktora otorinolaringologa itko na tjednoj bazi traži da se snađe u zahtjevnoj kardiološkoj operaciji iako je tijekom školovanja učio osnove kardiokirurgije. \nNužno je školama (koje ih nemaju) odobriti zapošljavanje psihologa ili socijalnog pedagoga, a razrednicima povećati normu sa 2 sata (sat razrednika i informacije za roditelje) na 4 sata iako savjesni razrednici odrade i mnogo više!"]
[309,"Petra Šelebaj","PRAVILNIK","Poštovani,\niako pozdravljam pokušaja pronalaska rješenja smatram da je ovaj pravilnik korak u krivom smjeru. Umjesto da dođe do administrativnog rasterećenja, što se uvelike naglašava kroz promociju \"Škole za život\", predlaže se pravilnik koji je prepun administracije  i konfuznih postupaka. Postupci se birokratiziraju, nejasni su rokovi, nameće se velik teret razrednicima  koji nisu (niti mogu biti)educirani, niti je primarno to njihov posao, da izrađuju programe za učenike u riziku. Na temelju čega da oni to izrade?? Vlastite procjene?? Školama su potrebni psiholozi i socijalni pedagozi koji bi u suradnji s učiteljima mogli kvalitetno preuzeti tu ulogu. Nažalost većina škola nema potrebni kadar te je u praksi ovaj pravilnik neprovediv. Potreban je novi pravilnik o pedagoškim mjerama, u kojem je predviđena i mjera suspenzije učenika koji ugrožavaju sigurnost ostalih učenika i djelatnika škole te zapošljavanje stručnog kadra u školama (psihologa, scijalnih pedagoga i defektologa) jer ovako sve ostaje na leđima učitelja."]
[310,"LIDIJA MUIĆ","PRAVILNIK","Većina je napisala koji su problemi, ja ću samo još nadodati tj. priupitati, zašto na pripremnom sastanku za izradu Akcijskog plana prevencije nasilja u školama nije bilo niti jednog učitelja/nastavnika iz neposrednog odgojno-obrazovnog rada? To i je najveći problem, što pravilnike donose i izrađuju ljudi koji nisu svaki dan u učionici i nemaju nikakvog iskustava."]
[311,"NATAŠA VLAH","PRAVILNIK","Načelno, pohvaljujem pokretanje ovog Pravilnika, mislim da je neophodan i dajem mu podršku. Možda neka moja razmišljanja temeljena na višegodišnjem iskustvu rada s učenicima na sve tri razine problema u ponašanju (od rizika do poremećaja) u školama i ustanovama socijalne skrbi pomognu u njegovom poboljšanju i nadam se kasnijoj implementaciji.\nU Čl. 1 u rečenici „Odgojno-obrazovna potpora je ciljano stručno i sveobuhvatno…. djelovanje u školskom okruženju prema učenicima koji su zbog različitih razloga izloženi riziku za razvoj problema u ponašanju“ bih dodala da se ne radi samo o djelovanju prema učenicima, već stručni rad nerijetko podrazumijeva i djelovanje prema učenikovom socijalno ekološkom prostoru kao što su obitelj i roditelji primjerice. U tom smislu bih rekla „Odgojno-obrazovna potpora je ciljano stručno i sveobuhvatno djelovanje u školskom okruženju prema učenicima I NJIHOVOM OKRUŽENJU ODRASTANJA koji su zbog različitih razloga izloženi riziku za razvoj problema u ponašanju“\nTakođer, ja bih radije koristila izraz „sveobuhvatna intervencija“ umjesto „tretman“ jer je tretman više orijentiran na medicinski model ispravljanja učenika, što se u suvremenoj znanstvenoj literaturi nastoji prevladati inkluzivnijim i sveobuhvatnijim pristupom modifikacije učenikovog okruženja odrastanja. No, u definiranju stručnog tretmana , kada je već o tome riječ, treba dodatno reći da on proizlazi iz kvalitetne i sustavne multidisciplinarne procjene, da se temelji na stručnom socijalnopedagoškom programu rada te da taj program treba u sebi imati neizostavno mehanizme provjere učinkovitosti. \nU Čl.3 stavku 2 poštujem citirana obilježja učenika u riziku za probleme u ponašanju iz Pravilnika o kriterijima za izricanje pedagoških mjera („Narodne novine“, broj 94/15. i 3/17.), ali vidim prvi problem u tome da se ne navode i problemi intrinzičnih ili tzv. pasivnih problema u ponašanju poput pretjerane povučenosti, depresivnosti, socijalne izoliranosti, razvojnih anksioznosti ili psihosomatskih tegoba učenika. Naime, brojnim znanstvenim radovima je utvrđeno da su upravo ova i slična obilježja kod djece razvojno indikatori za teškoće mentalnog zdravlja i/ili kasnija moguća ekstrinzična ili tzv. aktivna ponašanja koja se u ovdje tek selektivno spominju. Dapače, kod jednog dijela djece i učenika, poznato je, postoji komorbiditet više vrsta problema. Dakle, predlažem da se opis proširi ili modificira tako da bude sveobuhvatniji i razvojno primjereniji. Drugi problem vidim i u tome da se među rizicima za probleme u ponašanju uopće niti ne spominju sami rizici koji proizlaze iz okruženja odrastanja (npr. nasilje u obitelji, alkoholizam i/ili ovisnosti roditelja, teško siromaštvo ili teškoće kulturološke prilagodbe, a osobito višestrukost ovih utjecaja koji mogu biti poznati već od upisa u školu).\nBudući da iz dosadašnjih komentara vidim da su mnogi komentatori iz zainteresirane javnosti opravdano usmjereni na kritiku činjenice nejasnog opisa stručnog rada s roditeljima. To se možda može ispraviti u rečenici: „Stručni tretman podrazumijeva mjere potpore učeniku kod kojega su prisutni problemi u ponašanju koji su posljedica složene etiologije ili kumulacije složenih čimbenika rizika u obiteljskom i/ili širem socijalnom okruženju te osobnosti  samog učenika pa zahtijevaju primjenu specijaliziranih metoda i postupaka usmjerenih odgoju, socijalizaciji, socijalnom uključivanju i osnaživanju učenika.“ Treba istaknuti da taj stručni tretman ne „ispravlja“ samo učenika (premda se i time bavi) nego istovremeno radi i na poboljšanju kvalitete učenikovog okruženja, odnosno ekološkog sustava o kojemu sam govorila (obitelj i roditelji na prvom mjestu, ali tu može biti i potpora nekim učiteljima u nošenju s pojedinim učenicima). Napominjem, u užem stručnom diskursu je to samorazumljivo, no široj javnosti, čini mi se, ostaje nejasno pa je pitanje na koji bi se način Pravilnik mogao tumačiti i interpretirati u onim školama gdje nisu zaposleni psiholozi ili socijalni pedagozi. Dakle, prijedlog je dodatno pojasniti što sve obuhvaća stručni tretman i koji profil stručnjaka je osposobljen da ga provodi. Poznato je da se u Hrvatskoj jedino socijalni pedagozi na Edukacijsko-rehabilitacijskom fakultetu trenutačno osposobljavaju za ciljani stručni tretman djece i učenika s problemima u ponašanju. Iz tog razloga ja vidim i ozbiljan problem nedostatka kadrova, jer prema suvremenim pokazateljima, svaka osnovna i skoro svaka srednja škola (osobito strukovna srednja škola) u Hrvatskoj treba stručne usluge socijalnog pedagoga. Ima najmanje 13 % učenika s problemima u ponašanju u školama (Bouillet, 2015). To govori o ozbiljnoj potrebi da se školovanju socijalnih pedagoga pristupi ozbiljnije i sustavnije ukoliko se žele ozbiljno zadovoljiti potrebe za prevencijom o kojoj se, čini mi se na hvale vrijedan način pristupa u ovom Pravilniku.  \nU Čl.7 gdje se govori o donošenju odluke o odgojno-obrazovnoj potpori ili stručnome tretmanu učenika neizostavno treba stajati da u donošenju te odluke treba sudjelovati socijalni pedagog koji je prethodno proveo stručnu procjenu učenikovog ponašanja i dao svoj nalaz i mišljenje. To se osobito odnosi na dio o stručnom tretmanu.\nU Čl. 9 nedostaje na neki način izražena nužnost suvremeno prepoznatog i neophodnog pristupa  participativnosti korisnika u davanju prijedloga stručnog tretmana. Naime, poznato je da participativnost korisnika tretmana povećava vjerojatnost uspješnosti tretmana, a iz navedenih stavki to nije vidljivo. Napominjem da se slažem sa svim napisanim stavkama, ali vidim potrebu da se prida važnost i na participativnosti učenika i njegovog socijalnog okruženja u planiranju i određivanju stručnog tretmana. To se u socijalno pedagoškom poslu podrazumijeva, ali u pravnom dokumentu bi to trebalo biti i transparentno i jasno navedeno, radi šire javnosti i mogućih interpretacija od šire zajednice. \nU Čl.10 stavak 4, kao i u Čl. 13, kao i Čl. 18 stavak 2 itd. svugdje gdje se ponavlja nejasan izraz stručnjaka treba transparentno pisati da je to socijalni pedagog koji je educiran prema verificiranom programu Republike Hrvatske za rad s učenicima s problemima u ponašanju.\ndr.sc. Nataša Vlah, diplomirani defektolog-socijalni pedagog"]
[312,"Sanja Mamić","PRAVILNIK","Ovaj Pravilnik ne donosi najavljeno administrativno rasterećenje učitelja. \nNjime namećete ogroman posao i opsežnu administraciju ionako preopterećenim razrednicima.  Dogodit će se da razrednici neće ni predlagati pokretanje tretmana u strahu da ga neće stići odraditi kako treba.\nZaposlite stručne suradnike, povećajte normu razrednicima. \nGdje su roditelji u toj cijeloj priči?"]
[313,"ante antić","PRAVILNIK","Poštovani,\nukoliko ne namjeravate u škole dodatno zapošljavati ljude koji će se stručno baviti učenicima s problemima u ponašanju, ovaj pravilnik će ostati mrtvo slovo na papiru, jer:\na) razrednici i stručni suradnici su i do sada svoje znanje i radno vrijeme provodili pomažući učenicima u riziku i problemima u ponašanju\nb) ovim pravilnikom omalovažavate i učenike i učitelje/stručne suradnike jer tako odgovoran i opsežan posao mislite \"utrpati\" u neko vrijeme\"prije i poslije nastave\". Kad? U 5 ujutro?\nc) vi očito nemate pojma da je odgovornom učitelju/stručnom suradniku 24,25-satno vrijeme neposrednog rada tj. 40-satno radno vrijeme prebukirano i da uz najbolju volju ovo neće imati kad provoditi\nd) o educiranosti učitelja, te o dijelovima Hrvatske koji nisu Zagreb da i ne govorim"]
[314,"JOSIP MATKOVIĆ","PRAVILNIK","Ovaj novi Pravilnik neće izaći na dobro. Razrednici su ionako preopterećeni, a imaju samo 2 sata neposredno-odgojno obrazovnog rada u satnici. Povećajte mormu razrednicima sa 2 na (bar) 4 sata neposredno-odgojno obrazovnog rada tjedno jer inače mnogi će odustati i neće ni predlagati pokretanje procedura koju predviđa ovaj prijedlog Pravilnika. Također, dajte odobrenje da svaka škola zaposli stručne suradnike koje treba. Eto, dva sam konkretna prijedloga dao (a da nisam samo kritizirao). Ostane li ovako, sve bojim se, pada u vodu tj. ostat će samo na papiru. Već predviđam vaš odgovor da norma rada razrednika nije predmet ovog Pravilnika. Stvar je u tome da upravo jest, a gore sam objasnio zašto."]
[315,"Draženko Turek","PRAVILNIK","Predloženi tekst prijedloga pravilnika ''odlikuju'':\n1. ''Prenormiranost''\n2. Nejasna razgraničenja u kategorizaciji ponašanja prema kojima se određuje vrsta odgojne mjere \n3. Dodatno administrativno opterećenje odgojno-obrazovnog procesa\n4. Preusmjeravanje postojećih resursa s redovne nastave na tretman učenika s problemima u ponašanju\n5. Paušalno definiranje vremenskih okvira i rokova\n6. Proizvoljno određivanje vrste i opsega zaduženja učesnika u provedbi odgojnih mjera\n7. Složenost procedura za pokretanje i provedbu odgojnih mjera\n8. Upitna mogućnost sustavne i dosljedne provedbe odgojnih mjera zbog ograničenih kapaciteta\n\nZaključak:\n   Ovakav prijedlog pravilnika koji je više iznuđen konkretnim događajem (incident u Tehničkoj školi u Čakovcu) nego što je rezultat namjere da se sustavno, promišljeno i uz veće uvažavanje sugestija neposrednih učesnika odgojno-obrazovnog procesa riješe postojeći problemi, teško da će polučiti željeni rezultat.\nOsnovne su mu zamjerke njegova ''prenormiranost'' i složenost uz prateće dodatno administrativno opterećenje učitelja i stručnih službi, kao i činjenice da se nije vodilo računa o ograničenim kadrovskim i prostornim resursima za učinkovito i dosljedno provođenje predloženih mjera. A što će u praksi rezultirati izbjegavanjem pokretanja istih.\n\nPrijedlog:\n   Složio bih se s prijedlogom odgojnih mjera koje je navela kolegica Martina Vičić Crnković (uz eventualnu ogradu od mjere trajne suspenzije učenika iz odgojno-obrazovnog procesa)."]
[316,"Jelena Rožić","PRAVILNIK","Nigdje nije jasno navedeno što se događa ako učenik tijekom provođenja odgojno-obrazovne potpore i stručnog tretmana nije promijenio ponašanje, ako roditelji nisu surađivali. U cijelom se pravilniku spominju samo obaveze školskog osoblja (učitelja/nastavnika i stručni suradnika), dok nije jasno definirano koju ulogu imaju stručne službe i ustanove u lokalnoj zajednici, odnosno imaju li obavezu primiti učenika rizičnog ponašanja na tretman/terapiju."]
[317,"Jelena Rožić","PRAVILNIK","U cijelom se Pravilniku spominje stručni suradnik škole s odgovarajućom stručnom edukacijom u području rada s učenicima s problemima u ponašanju. Pretpostavlja se da se, u slučaju da škola nema socijalnog pedagoga, ovo odnosi na pedagoga, psihologa i ostale stručne suradnike koji su prošli neki vid edukacije koji je u pripremi. Stručnjaci koji rade s djecom s teškoćama u ponašanju školuju se na petogodišnjem studiju, odrađuju praksu, nakon završetka fakulteta i mentorirani pripravnički staž i iluzorno je očekivati da će stručnjaci potpuno drugih struka koji su prošli edukaciju moći jednako kvalitetno procijeniti rizike i teškoće učenika.\n\nOdgojno-obrazovna potpora i stručni tretman provode se obavezno uz izrečene pedagoške mjere. Postoji opravdan strah od dodatne birokracije kojom će biti zatrpani učitelji/nastavnici i stručni suradnici, te da se zbog toga pedagoške mjere naprosto neće izricati. Slično se dogodilo i sa sada ukinutom mjerom Produženog stručnog postupka."]
[318,"MARTINA VIČIĆ CRNKOVIĆ","PRAVILNIK","Poštovani,\nreferiram se prvo na članak 7. u kojemu se predlaže da se \"kontaktira školskog liječnika i drugog stručnjaka radi upoznavanja osobina, mogućnosti i životnih okolnosti\". Znate li koliko se učenika sa psihičkim smetnjama, koji se liječe kod psihijatra, trenutno nalazi u sustavu, a mi kao dio tog sustava, ukoliko nam roditelj ne želi reći, NE MOŽEMO doći do informacija o učeniku jer su one tajne? Hoće li se postojeći zakonski okvir mijenjati pa ćemo moći dobiti te informacije?\nČlanak 9. \nS obzirom na to da se u članku spominje stručni suradnik educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju, treba znati da mnoge škole nemaju ni psihologe ni socijalne pedagoge, dakle nemaju stručnu osobu unutar škole. Kome se točno takve škole trebaju obratiti i koliko će uopće trajati da neki učenik dođe na red za tretman u takvom slučaju, a cijeli ste postupak ograničili na trajanje od 6 mjeseci?\nČlanak 11.\nPredviđeno vrijeme potpore učeniku je 6 mjeseci. Gdje se taj učenik u to vrijeme nalazi - na nastavi, čak i ako svojim ponašanjem ugrožava sigurnost i ometa rad drugih učenika i nastavnika? To iz dokumenta nije vidljivo, a trebalo bi biti.\nTakođer se vrlo naivno očekuje suradljivost roditelja koja je više iznimka nego pravilo. Za najobičniju liječničku ispričnicu morate zivkati roditelja i podsjećati ga da ima dijete i obveze prema njemu. \nČlanak 14.\nOvaj članak konkretizira brojne administrativne razredničke poslove koji dodatno opterećuju razrednika koji nije ni STRUČAN ni KOMPETENTAN procjenjivati stanje učenika s poteškoćama u ponašanju. Ako je sve to što ste napisali posao razrednika, onda se očekuje  da je svaki razrednik ujedno i educirani psiholog. \nČlanak 16.\nPonavlja se problem škola koje nemaju zaposlenog psihologa ni socijalnog pedagoga - kome se točno oni javljaju i kada taj učenik može doći na red za obradu ako se istodobno javi više učenika iz više škola bez stručnog kadra?\n\nCijeli je prijedlog koncipiran kao bespotrebno administriranje koje bi zapravo trebalo navesti razednika da odmah odustane od cijelog postupka. Mjere koje se trebaju uvesti ne treba izmišljati, one već postoje u drugim obrazovnim sustavima i treba ih samo implementirati. To su: restitucija (popraviti oštećeno), društveno koristan rad ( u dječjim i staračkim domovima ili  udrugama civilnog društva) privremena suspenzija ( od jednog do mjesec dana nastave), trajna suspenzija (nemogućnost školovanja u javnim školama u cijeloj državi). Svaka od njih, od najlakše prema najtežoj, treba se izreći bez vremenskoga ograničenja, dakle mjere se NE SMIJU BRISATI, nego prenositi iz godine u godinu, dok god je učenik u sustavu javnog obrazovanja."]
[319,"Tamara Šoić","PRAVILNIK","Poštovani,\npročitala sam prijedlog novog pravilnika i molila bih Vas za savjet, a u konačnici i pomoć. \n\nPokažite primjerom kako ovaj prijedlog pravilnika u praksi treba izgledati. \nUzmite nasumce nekog učenika s problemima u ponašanju, nemojte ga imenovati zbog zaštite podataka,  sastavite i primjerom pokažite kako treba izgledati ovaj stručni tretman. Na taj ćemo način  način naučiti što nam je činiti. \n\nNaime, mi nastavnici nismo pravnici i ovaj je tekst, za nas laike, neprohodan, zato bi bilo lijepo oprimjeriti ga. \nNpr. pokušajte primijeniti ovaj postupak na jednog od učenika koji su kredom gađali kolegu iz Čakovca ili nekog  učenika sličnog, neprimjerenog ponašanja što je vrlo česta i uobičajena pojava u našem poslu. \nPokažite mi/nam, hipotetski, kako bi ovaj postupak u praksi trebao izgledati.\n Koliko bi teksta otprilike trebao sadržavati? Procijenite, koliko Vam vremena treba obuhvatiti i sastaviti sve što se u prijedlogu naveli.\nDo sada je  bila uobičajena praksa,  da nam inspekcija, onda kada je šteta već počinjena objašnjava što smo i kako  trebali učiniti. Pretpostavljam da Vam česte intervencije inspekcije i naše pogreške nastale nedorečenim pravilnicima i zakonima - nisu u interesu.\nOvo je samo šturi prijedlog pravilnika. Sada bi ga valjalo potkrijepiti primjerom iz prakse, a to najbolje može učiniti onaj tko ga predlaže. Nadam se da se slažete.\n Evo prilike da primjerom pokažete kako ispravno raditi. Unaprijed hvala.\nTamara Šoić, Rijeka"]
[320,"DEJANA BOUILLET","PRAVILNIK","Pravilnik je odgovor na članak 65a Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi koji je u Zakonu od 2014. godine (nakon što je ukinuta predagoška mjera produženog stručnog postupka, skraćeni naziv). Čudno je da do sada nitko nije reagirao na potrebu promjene tog članka.\nTermini su definirani Standardima za terminologiju, definiciju, kriterije i način praćenja pojave poremećaja u ponašanju djece i mladih iz 2011. godine. Namijenjen je učenicima koji su 2008. godine u hrvatskom zakonodavstvu prepoznati kao učenici s teškoćama (čl. 65 Zakona), što znači da imaju posebne odgojno-obrazovne potrebe. Brojni znanstveni i iskustveni dokazi upućuju na zaključak da učenici s problemima u ponašanju zaista trebaju pojačanu odgojno-obrazovnu podršku, pa i stručni tretman (ako je problem uznapredovao). Standardi predviđaju 3 razine problema u ponašanju: (1) rizična ponašanja; (2) teškoće u ponašanju i (3) poremećaje u ponašanju. Škola bi kao odgojno-obrazovna ustanova zaista trebala moći odgovoriti na potrebe učenika rizičnih ponašanja i teškoća u ponašanju, dok poremećaji u ponašanju iziskuju zajedničko djelovanje većeg broja institucija. Ovdje je, dakle, riječ o učenicima čije je socijalno okruženje opterećeno brojnim činiteljima rizika (a upravo je škola, na žalost, jedan od rijetkih činitelja zaštite). O tome postoje brojni članci i knjige, široko dostupni na Interentu. Namjera ovog Pravilnika nikako nije i ne bi smjela biti kažnjavanje učenika (jer se ne bavi reakcijom na nasilje, već jedinom mogućom prevencijom nasilja). Procedure koje slijede nakon kršenja pravila su već opisane brojnim propisima. Podsjećam da postoji i Obiteljski zakon koji u čl. 94 propisuje dužnost roditelja da surađuje sa školama. Itd... da sad ne nabrajam sve mehanizme koje nude postojeći  propisi, a tiču se suradnje s roditeljima. Prednost bih svakako dala komunikacijskim vještinama i dobrim suradničkim odnosima s roditeljima, a ako ne ide, onda je naša obveza koristiti postojeće zakonske mogućnosti.\nBilo bi super kad bi se odgojno-obrazovna podrška i stručni tretmani osigurali svim učenicima koji ju trebaju (a u hrvatskim ih je školama najmanje 13%) i bez pravilnika. Stvarnost je, međutim, u mnogim školama drugačija (o čemu je tekođer moguće čitati, među ostalim, i u godišnjim izvještajima pravobraniteljice za djecu, a proizlazi i iz nekoliko općih komentara na ovja pravilnik). \nSlažem se da mnoge škole nemaju dostupne stručnjake educirane za rad s učenicima s problemima u ponašanju, ali se ne slažem da zbog toga treba odustati od pokušaja uređivanja podrške i tim učenicima (tim više, kad oni zaista često nemaju nikog drugog na koga bi se u svom odrastanju oslonili). Što se više energije usmjerava na odgojno-obrazovnu podršku, to je manje vjerojatno da će se početni problemi u ponašanju razviti u ozbiljnije oblike (sada je situacija zapravo obrnuta: početni problemi u ponašanju koji se javljaju u prva 2 do 3 razreda osnovne škole kroz vrijeme postaju sve veći i veći). Nitko ne smatra da se na kršenje pravila ne treba reagirati. No, u pravilniku je vidljiva intencija da se odgovori na teškoće koje ti učenici imaju. \nNeke je članke svakako  moguće i potrebno pojasniti. Ono što mi se čini najvažnijim je predviđanje i vrednovanje rada s ovim učenicima u tjednim zaduženjima nastavnika i učitelja. To svakako nije nepremostiva prepreka. \nSad svi imamo priliku pridonjeti boljim rješenjima."]
[321,"Jasenka Bartolac","PRAVILNIK","Pitam se je li Pravilnik neophodan s obzirom da u ovoj državi postoji Ustav? Ustavna dužnost roditelja je odgajati, uzdržavati i školovati djecu, a pravo i sloboda im je da samostalno odlučuju o odgoju djece. Postoji i odgovornost roditelja da osiguraju pravo djetetu na potpun i skladan razvoj njegove osobnosti. Ovaj Pravilnk ne spominje odgovornost roditelja za potpun i skladan razvoj djetetove osobnosti već traži da nastavnici rješavaju probleme u ponašanju djece nastale zbog neadekvatnog roditeljskog odgoja. Sloboda roditelja ovim Pravilnikom je neograničena jer ako oni ne odgovaraju za odgoj svoje djece za to će se pobrinut  već netko drugi (škola), a rad tog drugog neće biti plaćen (obveze u realizaciji obrazovne potpore su dio tjednih obveza nastavnika)."]
[322,"Boris Pavlović","PRAVILNIK","Da mi je samo znati tko su ljudi koji smišljaju ovakve pravilnike. Zar nas trebaju gađati noževima kad očito kreda nije dovoljna?!"]
[323,"Snježana Čubrilo","PRAVILNIK","Pravilnik svakako podržavam. Najprije da komentiram sam naziv - ne mogu se načuditi osobama koji se upuštaju u prosudbu samoga naslova pravilnika. Prvo zato što očekujem od obrazovanih ljudi, posebice onih koji su se obrazovali za poučavanje učenika, da mogu, znaju i razumiju ono što čitaju, a drugo - sam naziv ipak određuju stručnjaci. Pogledajmo nazive mnogih pravilnika i zakonskih propisa, također su složeni jer trebaju biti konkretni i precizni. I treće - ne vidim kako bi me složenost naziva spriječila u onome što trebam činiti. U komentarima se s neprihvatljivom dozom sigurnosti iznose tvrdnje, primjerice da je ovaj pravilnik \"na brzinu sklepan\", \"ishitren\" i sl. Slučajno znam da nije, da su stručnjaci dugo radili na njemu, a da je, vjerujem, iz nekih nestručnih (više političkih) razloga \"čekao u ladici\". Neprihvatljive su i tvrdnje da se ništa nije promijenilo i pored provođenja propisanih postupaka jer nitko nije iznio rezultate pripadajućeg istraživanja, nego svoja osobna iskustva i saznanja. No, pozvani smo da govorimo na temelju svojih iskustava, ali ne i da iznosimo neke opće kvazi činjenice. Slažem se da je pisanje, odnosno - birokratski dio provođenja postupaka uvijek opterećenje za sve nas, ali se ono može smanjiti propisivanjem obrazaca. Slažem se s tri razine postupaka ili tretmana hijerarhijski postavljenima, odnosno da je u postupku odgojno-obrazovne potpore potreban i važan rad učitelja/nastavnika u suradnji sa stručnim suradnikom. Iz mojeg dvadesetpetogodišnjeg iskustva, sličan način rada u suradnji sa socijalnom pedagoginjom naše škole, a i psihologinjom, bio je učinkovit. To mogu potvrditi i pozitivni nalazi inspekcija i komisija koji su dolazili u nadzor u našu školu. A što je najvažnije, i neki bivši učenici koji su sada i zaposleni, i naši roditelji i sl. Ne slažem se s nekim iznesenim mišljenjima da je učitelj/nastavnik preopterećen i da ne može biti osposobljen za rad s roditeljima i sl. Smatram da je sastavni dio naše naobrazbe upravo znati komunicirati i surađivati sa svim ljudima kojima je učenik u svom razvoju okružen, pa tako i s roditeljima. Najvažniji dio naše naobrazbe je moći upoznati učenika i tražiti stručne načine njegova odgoja i obrazovanja, ma kakav učenik bio i u kakvom god okružju živi i raste. To ne znači da smo svemogući jer, kao što je u pravilniku i predviđeno, za one probleme koje našim raspoloživim načinima i instrumentima ne možemo riješiti, postoje izvanškolske institucije. Kao što moja socijalna pedagoginja kaže \"ako vidimo učenika da je slomio nogu, nosi gips, svi ćemo razumjeti njegov problem i nastojati mu se prilagoditi u odgojno-obrazovnom procesu, ali  ako se pojavi 'nevidljiv' problem, poteškoća, koja je daleko složenija i teža, onda mislimo da to nije problem učitelja/nastavnika, nego nečiji tuđi\". Rad u osnovnoj i srednjoj školi se razlikuje i znam da je u nekim strukovnim školama zahtjevnije. Ali to su naši mladi kojima još uvijek možemo pomoći  i do kojih bi nam trebalo stati. Slučaj u čakovečke škole pokazao je da škola nije iskoristila sve mogućnosti u radu s problemima u ponašanju. Tko je onda odgovoran? Ponavljam, ovaj pravilnik podržavam, najprije jer znam iz iskustva da sličan način rada može biti učinkovit, a onda i zato jer naši postupci prema učenicima trebaju biti usmjereni pozitivno, ka pomoći, razvijanju, podržavanju, osnaživanju i uključivanju mladih ljudi, a ne suprotno. Svaka bi škola trebala obvezno zaposliti socijalnog pedagoga i psihologa. To je važan uvjet za provođenje postupaka i mjera.\nSnježana Čubrilo"]
[324,"SAŠA PERIČAK","PRAVILNIK","Navedeni Pravilnik o kojem raspravljamo nije potreban već probleme koje pokušava (i ne uspijeva) riješiti treba rješavati unutar već postojećih pravilnika (npr. Pravilnika o kriterijima za izricanje pedagoških mjera – koji bi se eventualno mogao preimenovati tako da uključi više od samih kriterija – npr. Pravilnik o prevenciji i suzbijanju problematičnog ponašanja učenika... ili nešto slično). Naziv ovog Pravilnika je predug, nejasan i neprecizan. Međutim, rascjepkanost pravilnika i zabavljanje terminologijom najmanji su problem. Stvarni problemi koji postoje u nekim školama ovim se Pravilnikom besramno pokušavaju pomesti pod tepih. Kao što su mnogi već napomenuli, ovaj Pravilnik podsjeća na Pravilnik o pedagoškoj mjeri odgojno-obrazovnog tretmana produženog stručnog postupka, koji nije polučio pozitivne pomake već je, naprotiv, birokratski opteretio već ionako opterećene prosvjetne djelatnike te je, srećom, relativno brzo i ukinut. Čini se da se ista greška još jednom ponavlja u malo drugačijem obliku. Dojam je da je ovaj Pravilnik predložen ishitreno, bez ikakve sustavne analize, a sa svrhom brze reakcije „gašenja požara“ u javnosti vezano za sve veći problem pojave nasilja u školama. Smatram da te stvarne i velike probleme našeg školstva treba rješavati sustavno, a Pravilnik sklepan i u par dana doveden do javne rasprave to sigurno nije. To se vidi i po dosadašnjim komentarima u javnoj raspravi. Ovakav Pravilnik ozbiljno birokratski opterećuje razrednike i stručnu službu koji su već ionako opterećeni birokracijom i nemaju dovoljno vremena baviti se učenicima. Predviđene mjere su nedovoljno razrađene i u ključnim aspektima ne nude nikakva rješenja (npr. učenici se ne smiju ni zadržati nakon nastave bez suglasnosti Ministrstva,  a ako unatoč suglasnosti izbjegavaju tretman jedina predviđena mjera je obavještavanje Centra za socijalnu skrb...svakako nužna, ali apsolutno nedovoljna mjera). Za izradu kvalitetnog sustava podrške učenicima i prosvjetnim djelatnicima nužno je problemu pristupiti sustavno i uključiti sve dionike te obavezno zaposliti još stručnog kadra educiranog za rad s učenicima s problemima u ponašanju. U suprotnom se problem samo pokušava ponovno pomesti pod tepih, ali hrpa je nažalost sve veća i uskoro ispod tepiha više neće biti mjesta za sve probleme koji se pojave."]
[325,"Davorka Radovanović","PRAVILNIK","Nakon iščitavanja ovog tzv. Pravilnika 26, potpuno mi je jasno da su ga pisali ljudi koji nisu dana proveli u učionici, a ako i jesu, onda je njihov domet bio održavanje nekakve radionice. Ja radim u srednjoj strukovnoj, pretežno muškoj, školi i sve što mogu zaključiti jest da je cilj ove hrpe nabacanih riječi potpuno pomesti problematično ponašanje pod tepih. Pa ćete se onda moći hvaliti kako problematičnog ponašanja nema. Uporno nam namećete nebulozne pravilnike i dajete nam još i još i još papirologije. Kao da nastavnici nemaju dovoljno posla. Pa ću ja to elegantno riješiti tako da ću zvati policiju. Za nasilje učenika prema drugim učenicima, za nasilje učenika prema nastavnicima i ostalim zaposlenicima škole i za nasilje roditelja prema nastavnicima. Pa kad vi ne želite stvarno riješiti problem, snaći ćemo se i sami. Uz ovakvo Ministarstvo, koje ne štiti svoj resor, kome uopće trebaju neprijatelji?"]
[326,"Davorka Radovanović","PRAVILNIK","Ad 11.) Kao dodatni oblik potpore navodi se i savjetovanje roditelja učenika. Ponovno se postavlja pitanje kompetencija zaposlenika škole za isto, te je li uopće škola dužna vršiti bilo kakav oblik savjetovanja roditelja o odgoju djece koja pokazuju rizično ponašanje."]
[327,"Davorka Radovanović","PRAVILNIK","Ad 10.) Nigdje nije jasno navedeno što se događa ako učenik tijekom provođenja odgojno-obrazovne potpore i stručnog tretmana nije promijenio ponašanje, ako roditelji nisu surađivali. U cijelom se pravilniku spominju samo obaveze školskog osoblja (učitelja/nastavnika i stručnih suradnika), dok nije jasno definirano koju ulogu imaju stručne službe i ustanove u lokalnoj zajednici, odnosno imaju li obavezu primiti učenika rizičnog ponašanja na tretman/terapiju."]
[328,"Davorka Radovanović","PRAVILNIK","Ad 6.) Odgojno-obrazovna potpora i stručni tretman provode se obavezno uz izrečene pedagoške mjere. Postoji opravdan strah od dodatne birokracije kojom će biti zatrpani učitelji/nastavnici i stručni suradnici, te da se zbog toga pedagoške mjere naprosto neće izricati. Slično se dogodilo i sa sada ukinutom mjerom Produženog stručnog postupka."]
[329,"Davorka Radovanović","PRAVILNIK","Ad 5.) U cijelom se Pravilniku spominje stručni suradnik škole s odgovarajućom stručnom edukacijom u području rada s učenicima s problemima u ponašanju. Pretpostavlja se da se, u slučaju da škola nema socijalnog pedagoga, ovo odnosi na pedagoga, psihologa i ostale stručne suradnike koji su prošli neki vid edukacije koji je u pripremi. Stručnjaci koji rade s djecom s teškoćama u ponašanju školuju se na petogodišnjem studiju, odrađuju praksu, nakon završetka fakulteta i mentorirani pripravnički staž i iluzorno je očekivati da će stručnjaci potpuno drugih struka koji su prošli edukaciju moći jednako kvalitetno procijeniti rizike i teškoće učenika."]
[330,"Željka Poleksić","PRAVILNIK","Mene zanima tko su ljudi koji smišljaju ovakve pravilnike; je li riječ o osveti? budući su neki nastavnici povodom zadnjeg slučaja prekinuli svoju šutnju sad ih treba dodatno opteretiti još većim glupostima a sve u cilju bavljena onima koji ne mogu/ ne žele učiti. Već 25 g. čekam hoće li nekome pasti na pamet dati nastavnicima zadatak da se bave onima koji žele/mogu. Oni su za pisce raznih pravilnika nepostojeći/nebitni, kao uostalom i nastavnici..."]
[331,"IVANA FUNDURULIĆ","PRAVILNIK","1. Naziv pravilnika je predugačak, teško čitljiv, a još teže pamtljiv.  Tome svjedoči sama njegova skraćenica PNOPOOPSTURRPPUPP koja (bez veznika i prijedloga) sadrži 17! slova ili PONIOPOOPISTUURZRPUPIUSPUP (uz veznike i prijedloge) čak 26!!! slova.\n2. Članci su neprecizno definirani, nedorečeni, podložni različitim interpretacijama čime ih je lako zlorabiti, podrazumijevaju dodatnu birokratizaciju u kojoj se obrazovni sustav već guši.\n3. Na žalost iz ovog pravilnika ne uspijevam iščitati mjere zaštite nastavnog osoblja, učenika bez problema u ponašanju, te ostalih sudionika odgojno obrazovnog procesa.\n4. Potrebne su nam trenutne mjere kao što su:\n• Mogućnost udaljavanja problematičnog učenika iz učionice.\n• Mogućnost obustave nastave ukoliko učenik onemogućava njezino nesmetano odvijanje ili ukoliko je uočeno nasilničko ponašanje usmjereno prema drugom učeniku ili je nastavnik taj koji je napadnut.\n• Mogućnost trenutne suspenzije odn. privremenog udaljavanja učenika s teškim problemima u ponašanju iz nastavnog procesa.\nA ne kontinuirana praćenja učenika u trajanju od više mjeseci, pa čak i do godine dana. (članak 11.)\n\nNe mogu se oteti dojmu da je ovaj birokratski pravilnik, u čije pisanje čini se nije bio uključen nitko tko trenutno radi u školi, neka vrst kaznenog pojačanja 'ostalih poslova' onima koji su se usudili podići glas protiv nasilja u školama.\nIvana Fundurulić,\nprof. matematike i fizike\nII gimnazija\nZagreb"]
[332,"MILJENKO HAJDAROVIĆ","PRAVILNIK","Ovakav pravilnik neće riješiti niti jedan problem u školama već samo ministarstvu kupuje amnestiju sljedećih par godina. Prebacivanje loptice na razrednika povećavajući količinu birokracije i obaveza u istoj satnici i plaći sigurno neće stimulirati ikog da pokrene takvu mjeru. Potencijalno problematičnog učenika i dalje ostavlja u razredu na uštrb kvalitete rada nastavnika i drugih učenika."]
[333,"Dragana Rakušić Ćosić","PRAVILNIK","Ovaj Pravilnik previše sliči Pravilniku o odgojno-obrazovnom tretmanu produženog stručnog postupka koji je bio besmislen, nije davao nikakve rezultate i naravno da je ukinut.\nNaslov pravilnika je predugačak i nejasan: \"učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju i učenici s problemima u ponašanju\". Nalazimo se na vrlo skliskom i opasnom terenu ako idemo prejudicirati da je neko dijete u riziku za razvoj problema (kaže pravilnik da je učenik u riziku onaj koji upućuje na nepridržavanje propisanih pravila škole. Pitanje: na koji način upućuje? Pravila škole su jasna, njih poštuješ ili ne).\n\"Stručni tretman učenika s problemima u ponašanju pokreće se na prijedlog stručnog suradnika educiranoga za rad s učenicima s problemima u ponašanju, ponajprije socijalnoga pedagoga ili psihologa\". Koja srednja škola ima socijalnog pedagoga? Koliko uopće ima i psihologa? \n\"Ukoliko u školi nema zaposlenog socijalnog pedagoga ili psihologa, za postupak procjene potreba učenika s problemima u ponašanju za intenzivnim stručnim tretmanom te za provođenje intenzivnog stručnog tretmana, ravnatelj je dužan osigurati stručnog suradnika  s odgovarajućom stručnom edukacijom u području rada s učenicima s problemima u ponašanju.\" Ovo je neizvedivo. U gradu u kojem ja živim od deset srednjih škola samo dvije imaju psihologa, jedna ima psihologa na pola radnog vremena, a sve ostale srednje škole imaju samo pedagoga koji nije educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju. Socijalni pedagog ne postoji kad su u pitanju srednje škole, a i u osnovnim školama ih ima na kapaljku.\n\"Odgojno-obrazovna potpora učeniku u riziku za razvoj problema u ponašanju provodi se kontinuirano, tijekom školske godine, a najmanje šest (6) mjeseci.\" Ovo je gore nego u prethodnom pravilniku gdje su bila predviđena 3 mjeseca. Šest mjeseci trpiti učenika u srednjoj školi koji sustavno maltretira i razred i profesore? \nKaže pravilnik da razrednik treba napraviti program odgojno obrazovne potpore? Pričate o stručnjacima za rad s učenicima s problemima u ponašanju, a to su socijalni pedagozi i psiholozi, a onda kažete da program odgojno-obrazovne potpore radi razrednik, a razrednici su i diplomirani inženjeri! Niti pedagozi nisu stručni za učenike s problemima u ponašanju, a kamoli razrednici koji su različitih profila.\nSmatram da novi pravilnik uopće nije potreban, a posebno ne ovaj kojim ne postižemo ništa osim gomilanja papirologije. Treba mijenjati Pravilnik o kriterijima za izricanje pedagoških mjera, uvesti suspenziju učenika u srednjim školama te novčano kažnjavanje.\nHvala!"]
[334,"Bernarda Jug","PRAVILNIK","Točno je ovo što su naveli svi ljudi u komentarima prije mene.\n Odakle ste samo izvukli i tko vam je kreirao takve termine?! Kakve su to novotvorenice u hrvatskome jeziku?!\nOvo \"učenik u riziku za razvoj problema u ponašanju\" je toliko nejasno i nespretno, toliko loše, toliko namjerno ili slučajno krivo napravljeno da već vidim probleme s tumačenjem i nemogućnošću primjene u praksi.\nPravilnik u ovakvim slučajevima mora biti KRATAK, JASAN, PRECIZAN I TO MATEMATIČKI PRECIZAN. \nMatematički precizan!\nDefirajte jasne obveze, jasne posljedice kršenja obveza, jasne kazne, definirajte jasne granice, definirajte jasno terminologiju koja mora biti JEDNOZNAČNA, a ne ovako mutna i zbunjujuća te toliko relativizirajuća da je u samom startu diskriminirajuća prema svima.\nPravilnik mora biti tako kratak da ga se u dahu može pročitati, baš kao i pravilnik o pedagoškim mjerama koji ste prvi trebali dovesti u red, a ne ići od ovoga.\nTo mora biti kratko, matematički jasno i precizno, bez ikakve mogućnosti za različite interpretacije i PROIZVOLJNA TUMAČENJA.\nUčeničko ponašanje je impulsno, iznenadno i zahtijeva rješenja ODMAH jer oni to i rade zato da vide ODMAH KOJE SU POSLJEDICE!!! \nSvi dobri stari pedagozi to znaju. Mjera koja se ne izriče odmah, koja podliježe proceduri i papirologiji sličnoj našem aljkavom sudskom sustavu gdje umreš dok dočekaš pravdu, ako ikada dočekaš, ta sporost, ta hladnoća, ta birokratiziranost čovječnosti, istine i pravde, ne smiju se prenositi na škole! Već se to na škole prenijelo i to je uzrok ovom neredu i anarhiji u školama! Nedopustivo!\nŠkola je živi organizam koji mora imati RIJEČ KAO SVETINJU. \nRIJEČ MORA BITI ZAKON.\nNema papirologije, ukinite papirologiju zauvijek!!!\nIstoga trena se mora izreći riječima odgovarajuća sankcija i istoga trena kada se ometa nastava i uništava radna atmosfera za sve ostale učenike koji bi nam ipak morali biti prioritet, učitelj MORA DOBITI TU AUTONOMIJU I SLOBODU KOJOM SE U ŠKOLI ZA ŽIVOT HVALITE, da učenika udalji s nastave i da dalje posvećeno radi s ostalim učenicima! Bavljenje devijantnim ponašanjem nije primarni posao učitelja. To je silni gubitak energije i vremena koje treba posvetiti učenicima koji su u školu došli učiti, oplemenjivati se, a ne gledati kako im se učitelj ne može posvetiti jer se bavi uvođenjem reda i mira, osiguravanjem mirne i zdrave radne atmosfere koja bi se morala podrazumijevati i jer glumi policajca, specijalca za devijantna ponašanja i slično. \nDosta više tog nereda! \nOslobodite učitelja konačno uloge policajca i zatvorskog čuvara i pozabavimo se konačno učenicima na kojima svijet ostaje! \nUvedite rad kao odgojnu mjeru. Bez rada nema života.\nRad je najbolji čovjekov učitelj i najbolji odgajatelj.\nI neka oni koji su pisali ovaj pravilnik prouče učitelja J. T. Gattoa pa će shvatiti lakrdiju ovog pravilnika i postojećih \"pedagoških mjera\" i odmah znati da dvije trećine ovih ispraznih pravilnika i papira treba baciti u smeće, resetirati se i vratiti društvo i škole na tvorničke postavke pravih vrijednosti. \nRad = Dar."]
[335,"Natalija Kurjaković","PRAVILNIK","Poštovani,\nčini mi se da opet idete obrnutim redoslijedom. Prvo je trebalo promijeniti Pravilnik o pedagoškim mjerama da one prestanu biti samo papirnate i da učenici koji su ih zaslužili snose neke posljedice za svoje neprimjereno ponašanje. Opomenu bi trebao pratiti neki rad za opće dobro u školi nakon nastave, a ukore suspenzija na kraći ili dulji rok uz obavezu nadoknađivanja gradiva. Tek onda bi trebali raspravljati o ovom pravilniku koji predlažete. Ono što me najviše u njemu smeta je dodatno opterećivanje razrednika bez ikakve naznake da postoji mogućnost da taj rad bude i adekvatno plaćen. Dva sata u nastavi i dva sata za dodatne poslove sramotno je malo za posao koji obavljamo i bez ovog dodatnog planiranog opterećenja."]
[336,"Ivica Inkret","PRAVILNIK","Stvarno? Još jedan pravilnik? I s nazivom koji da ga čitam sto puta ne bih mogao ponoviti.\nIma li itko tamo gore ideju kako pomoći učenicima koji žele raditi? (O da ima još i takvih). Umjesto da sustav većinu svoje energije usmjerava na one koji će nositi društveni razvoj, mi se bavimo isključivo onima koji rade probleme i ometaju ove prve. Zašto to rade? Većinom zato jer traže pažnju. Usmjerite pažnju na pozitivne primjere, pa će i negativnih biti manje. Umjesto toga gomilamo još administriranja kojeg je ionako već puno previše i uzima vrijeme od stvarnog pomaganja djeci.\nNe trebaju nam nova pravila. I postojeća treba skratiti da budu jasnija kako bi se mogla dosljednije provoditi i da ih i djeca dobro razumiju. Djeca prirodno istražuju granice do kojih mogu ići, ali to pretpostavlja da su granice relativno jasne (i da uopće postoje, a ne da ih svaka inspekcija razvlači kako „misli da je u interesu djeteta“)."]
[337,"Mario Šimudvarac","PRAVILNIK","Poštovani, \nimam osjećaj da Pravilnik/pravilnik ne donosi nikakvo administrativno rasterećenju u skladu sa Školom za život (i reklamom koja se cijelo ljeto prikazivala u medijima), nego nameće razrednicima mnoštvo dodatnih obveza kako bi možda zbog količine administrativnih poslova nametnutih ovim pravilnikom odustali od izricanja pedagoških mjera jer se s izricanjem pedagoške mjere (Čl. 5, st. 4) moraju pisati još i dodatni programi odgojno-obrazovne potpore. Usto se razrednicima u cijelom tekstu nameću poslovi koje bi trebala obavljati stručna služba jer razrednik kao stručnjak u svojem predmetu nije prvenstveno ni sociolog, ni psiholog, ni pedagog, ni defektolog. Ipak, u svim tim papirima gubi se iz vida i nastavnik i učenik. Jedino se shvatilo da se s učenicima s problemima u ponašanju ne treba baviti škola kao odgojno-obrazovna ustanova, nego stručne osobe u drugim institucijama. U tom bi ga dijelu trebalo dodatno razraditi jer je ostao ponegdje nedorečen. Budući da Pravilnik o načinu i obliku... nije u skladu s postavkama Škole za život koja predviđa administrativno rasterećenje nastavnika i postavljanje učenika (a ne papira o učeniku) u središte zbivanja, smatram da ga ne treba prihvatiti. Hvala!"]
[338,"Daniela Turk Petrek","PRAVILNIK,\nČlanak 1.","Mogu li se istim pravilnikom tretirati djeca od 7 do 19 godina?"]
[339,"Željka Zagorac","PRAVILNIK,\nČlanak 1.","U cijelom Pravilniku nijednom rječju se ne navodi što kada sve poduzeto ne rezultira pozitivnim pomacima i što kada roditelj/skrbnik odbija suradnju. Nakon 26 godina staža mogu ustvrditi da sam imala samo dvoje učenika (ekstremniji primjeri asocijalnog ponašanja) kod kojih je došlo do značajnih pozitivnih promjena - to su ujedno bila djeca roditelja koji su surađivali, uvažavali sugestije stručne službe i provodili određene mjere unutar svojih obitelji."]
[340,"Rajna Franjo","PRAVILNIK,\nČlanak 1.","Po kojem kriteriju prozvati učenika da je on u riziku za razvoj problema u ponašanju?"]
[341,"Šime Šuljić","PRAVILNIK,\nČlanak 1.","U dijelu obrazovnog sustava kojeg obuhvaćaju osnovne i srednje škole imamo učenike od 6 do navršenih 19 godina. Istim pravilnikom regulirati učenike s problemima u ponašanju prvašića osnovne škole i punoljetnog učenika srednje škole apsurdno je zbog velikih fizičkih, psihičkih i emocionalnih razlika u dobi učenika. Prijedlog: napisati poseban pravilnik za učenike osnovne škole, a poseban za učenike srednjih škola."]
[342,"Ana Dundović","PRAVILNIK,\nČlanak 1.","Apsolutno. Otkuda se planiraju osigurati financije za zapošljavanje kadra koji je kvalificiran za prepoznavanje ovakih učenika i pružanje potpore? Hoće li svaka odgojno-obrazovna ustanova imati takvog stručnjaka?"]
[343,"IVONA ROGOŠIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 1.","Ad 1.) Kako procijeniti koji bi to bio učenik u riziku za razvoj problema u ponašanju???"]
[344,"Sanja Kasač","PRAVILNIK,\nČlanak 1.","Ad 1.) Nejasno je definirano tko procjenjuje jesi li učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju ili imaju problema u ponašanju. Ponašanja definirana u čl. 3. i 4. nejasno su opisana riječima \"nemarno\", \"nedovoljno\" i \"neprihvatljivo\". Ponašanja učenika u školi zbog kojih je potrebno učeniku izreći pedagošku mjeru uglavnom su prilično transparentno definirana kućnim redom pojedinih škola.\n\nAd 2.) U čl. 3. kao jedno od rizičnih ponašanja navodi se nemaran odnos prema školskim obvezama. Nije jasno na koje se obveze ovdje misli, no ako je riječ ISKLJUČIVO o primjerice pisanju domaćih zadaća, redovitom donošenju pribora na sat i sličnom, takvo bi se neizvršavanje obaveza trebalo reflektirati na zaključnu ocjenu, a ne dovoditi u vezu s problemom u ponašanju.\n\nAd 3.) U čl. 4. navodi se učenikovo ponašanje u obitelji i/ili širem okruženju. Ovaj je navod u kontradikciji za čl. 6 koji se referira na Konvenciju o pravima djeteta. Škola je institucija čiji primarni posao nije intervenirati u dinamiku obiteljskog okruženja, a u krajnjoj liniji, učenici imaju pravo na privatnost što se njihovog privatnog života tiče. \n\nAd 4.) U istom se članku spominju \"zakonom propisane norme ponašanja\". Nekome tko je učitelj i stručni suradnik, a ne pravnik ili socijalni pedagog, ova konstrukcija nije jasna. Jesu li norme ponašanja propisane zakonom? Je li zadaća škole da procjenjuje zakonitost ponašanja učenika? Dakako, ako se ovdje mislilo na nezakonito ponašanje (poput krađe), onda se očekuje da intervenira policija, te opet nije na školi da pruža stručni tretman ako je učenik uključen u učinkovitije mjere tretmana izvan školske ustanove. Naravno da će učeniku u tom slučaju biti izrečena adekvatna pedagoška mjera.\n\nAd 5.) U cijelom se Pravilniku spominje stručni suradnik škole s odgovarajućom stručnom edukacijom u području rada s učenicima s problemima u ponašanju. Pretpostavlja se da se, u slučaju da škola nema socijalnog pedagoga, ovo odnosi na pedagoga, psihologa i ostale stručne suradnike koji su prošli neki vid edukacije koji je u pripremi. Stručnjaci koji rade s djecom s teškoćama u ponašanju školuju se na petogodišnjem studiju, odrađuju praksu, nakon završetka fakulteta i mentorirani pripravnički staž i iluzorno je očekivati da će stručnjaci potpuno drugih struka koji su prošli edukaciju moći jednako kvalitetno procijeniti rizike i teškoće učenika\n\nAd 6.) Odgojno-obrazovna potpora i stručni tretman provode se obavezno uz izrečene pedagoške mjere. Postoji opravdan strah od dodatne birokracije kojom će biti zatrpani učitelji/nastavnici i stručni suradnici, te da se zbog toga pedagoške mjere naprosto neće izricati. Slično se dogodilo i sa sada ukinutom mjerom Produženog stručnog postupka. \n\nAd 7.) Čl.8 st 3 i čl 9 st 6 su u međusobnoj kontradikciji u smislu da se u prvome navodi da se roditelja informira o odluci o odgojno-obrazovnoj potpori, dok se u potonjem navodi mogućnost neprihvaćanja provedbe stručnog tretmana. Nejasno je znači li to da je za odgojno-obrazovnu potporu nije potrebno odobrenje roditelja/skrbnika, dok za stručni tretman jest te što se događa ako roditelj odbija sudjelovati (osim prijave Centru za socijalnu skrb).\n\nAd 8.) Trajanje odgojno-obrazovne potpore predviđeno je tijekom školske godine, a najmanje šest mjeseci. Učenik se može naći u situaciji u kojoj mu je izrečena pedagoška mjera zajedno s odgojno-obrazovnom potporom krajem nastavne godine (primjerice u svibnju), te tih šest mjeseci \"prelazi\" u iduću školsku godinu, u kojoj se pedagoška mjera briše, a učenik nema nikakav oblik potpore tijekom ljetnih praznika (u trajanju od 2,5 mjeseca). \n\nAd 9.) U članku 12. kao oblici potpore učeniku spominju se individualna i/ili grupna pomoć u učenju te uključivanje u dodatnu/dopunsku nastavu. Potonji oblik podrške već postoji i nije ga potrebno dodatno isticati, dok nije jasno kako se individualna pomoć u učenju uklapa u punu satnicu učitelja/nastavnika. \n\nAd 10.) Nigdje nije jasno navedeno što se događa ako učenik tijekom provođenja odgojno-obrazovne potpore i stručnog tretmana nije promijenio ponašanje, ako roditelji nisu surađivali. U cijelom se pravilniku spominju samo obaveze školskog osoblja (učitelja/nastavnika i stručni suradnika), dok nije jasno definirano koju ulogu imaju stručne službe i ustanove u lokalnoj zajednici, odnosno imaju li obavezu primiti učenika rizičnog ponašanja na tretman/terapiju. \n\nAd 11.) Kao dodatni oblik potpore navodi se i savjetovanje roditelja učenika. Ponovno se postavlja pitanje kompetencija zaposlenika škole za isto, te je li uopće škola dužna vršiti bilo kakav oblik savjetovanja roditelja o odgoju djece koja pokazuju rizično ponašanje.\n\nAd 12.) Predlažem da se u dodatni oblik potpore uključi neki oblik restitucije kod oblika ponašanja koji su doveli do oštećivanja imovine.\n\nAd 13.) Osnaživanje i unaprjeđivanje kompetencija učitelja/nastavnika za rad s učenicima u riziku nije direktni oblik potpore učeniku i postavlja se pitanje tko provodi isto. Opet se ponavlja argument da školsko osoblje koje je prošlo edukacije i radionice ne može jednako kvalitetno obavljati posao stručnjaka koji je završio fakultet usmjeren isključivo na tu problematiku."]
[345,"Alen Turjak","PRAVILNIK,\nČlanak 1.","Nakon pregledavanja i upoznavanjem s prijedlogom Pravilnika istaknuo bih nekoliko spornih detalja:\n a) (pre)zaduženost i, za navedene poslove, nedovoljna stručnost razrednika\nOpćepoznata je činjenica da su razrednici razredništvom zaduženi s 2 sata neposrednog odgojno-obrazovnog rada tjedno. S obzirom na opis poslova koji im pripada u ta dva sata, te nedovoljne educiranosti za opisanu problematiku, smatram da bi se time dodatno opteretili te da bi u njihovom radu bilo previše propusta koji ne bi bili tolerirani od strane \"viših instanci\". Također, ovo je još jedan veliki i dodatni teret od strane njihova rada s papirologijom za koji ovo dodatno moraju odraditi unutar istog zaduženja. Glavni je razlog manja educiranost i za pisanje samih programa, uz napomenu da najveći broj škola u RH ima samo jednog stručnog suradnika pedagoško-psihološkog profila (najčešće pedagog ili psiholog) koji također nisu dovoljno educirani za pisanje takvim programa (možda jesu socijalni psiholozi?). \n\nb) Neravnomjerna podjela odgovornosti svih sudionika te sporost institucija\nSolidno zamišljeno u teoriji, ali u praksi vrlo teško izvedivo u zadanim zakonskim okvirima te vremenskom periodu trajanja. \"Na terenu\" dolazi do vrlo tromog rada i suradnje s nadležnim institucijama (MUP, CZSS), ali i roditeljima učenika, čija se odgovornost ovdje gotovo niti ne spominje. MUP vrlo rijetko preventivno djeluje u situacijama kada se radi o opisanom ponašanju; javlja se tek onda kada dođe do određene neželjene posljedice. CZSS vrlo rijetko ili nikada ne šalje povratne informacije onima koji su poslali upit (u konkretnom slučaju školama) te je suradnja s njima vrlo dugotrajan proces. Njihovo (realno gledano - opravdano) opravdanje je nedovoljan broj socijalnih radnika u odnosu na broj korisnika, radi čega nema adekvatne i pravovremene pomoći i/ili suradnje. Ni blizu centra pažnje (učenik) opet nije roditelj. Institucije koje su obaviještene o nedovoljnoj ili nikakvoj suradnji roditelja/skrbnika sa školskom institucijom nemaju adekvatan aparat za rješavanje problema. Ukoliko se roditelje kažnjava novčano, velik broj roditelja nema mogućnosti platiti možebitne kazne pa sve odlazi u nepovrat (npr. nakon očitovanja Ureda državne uprave). Ostalih adekvatnih mjera nema (osim nadzora CZSS-a; djelomično), ali i tada se neke stvari opetovano ponavljanju i nema nikakvog pozitivnog pomaka u ponašanju učenika te njegovog odnosa prema radu.\n\nc) Teret društva prebacuje se na školu\nOsim obrazovne, škola je i odgojna institucija, posebice osnovna škola koja i treba nastaviti nositi taj naziv. Međutim, od škole se traži da postane PREodgojna, a ne samo odgojna institucija. Učitelji i stručni suradnici, prema opisu svog radnog mjesta (posla koji obavljaju) te zaduženja ne trebaju i ne smiju na sebe preuzeti odgovornost i posao nekih centara za preodgoj djece ili čak institucija za maloljetnike u ingerenciji MUP-a. Zadatak je odgojnoga rada učitelja i stručnog suradnika prenijeti teorijske i životne primjere poželjnih odgojnih mjera na učenike te im isto u praksi prikazati vlastitim primjerom - sve više od toga značilo bi da se odgojno-obrazovna institucija i njezini djelatnici reflektiraju isključivo na neželjena ponašanja te da većinu svojega vremena trebaju dati učenicima koji konstantno ometaju i obrazovni, ali i odgojni proces u školi. Navedeno stanje nije u redu prema učenicima koji navedene probleme u ponašanju nemaju, a žele postići neki bolji obrazovni uspjeh te svoj rad bazirati na partnerskim i mentorski odnos s učiteljima radi osobnog odgojno-obrazovnog rasta te psihosocijalnog razvoja."]
[346,"Udruga socijalnih radnika grada Zagreba i Zagrebačke županije","PRAVILNIK,\nČlanak 1.","U Pravilniku čije je savjetovanje u tijeku  predviđena je procjenu rizika, kao i tretmanski rad sa učenicima u skladu sa procjenama koje buhvaćaju timski pristup i integrirani pristup, koji uz stručne suradike koji su već zastupljeni pretpostavlja i uključivanje socijalnog radnika kao dio tima koji sudjeluje u procjeni i stručnom radu/tretmanu sa ciljem prevencije problema u ponašanju\nDjelatnost unutar struke socijalnog rada koja se bavi praktičnim djelovanjem u školi je školski socijalni rad, koji je usmjeren na koordinaciju škole, obitelji, lokalne zajednice u svrhu postizanja što boljeg školskog i razvojnog uspjeha djeteta (NASW, 2002).\nSocijalni radnici u školi su u svom radu usmjereni na konstruktivno rješavanje postojećih problema i sukoba među učenicima, stjecanju socijalnih vještina kao i na unaprjeđenju njihovih osobnosti kroz grupni i individualni rad.\nŠkolski socijalni radnici procjenjuju  odnose  među učenicima u razredu, između članova obitelji, između obitelji i škole, potreba, rizike, te iznalaženje najadekvatnijih oblika intervencija i stručne pomoći.\nDosadašnja suradnja škola sa institucijama sustava socijlane skrbi odnosi se na rješavanje pojedinačnih slučajeva i to najčešće onih gdje su se problemi u ponašanju i razvoju učenika već toliko manifestirali da je potrebna hitna intervencija socijalne skrbi a  nije realno očekivati da Centri za socijalnu skrb mogu realizirati zadatke socijalnog rada u školi.\nPredloženim Pravilnikom upravo se nastoji u najranijoj fazi procijeniti rizike kako bi se integriranim pristupom osigurale intervencije i prevenirali daljnji problemi u ponašanju gdje je uz psihologa i socijalnog pedagoga ključna uloga socijalnog radnika, u prepoznavanju rizika, procjeni potreba i kapaciteta, ne samo djeteta, već i obitelji i šire zajednice, te povezivanje i suradnja sa centrima za socijalnu skrb i drugim dionicima koji na razini lokalne zajednice djeluju na prevenciji neprihvatljivog ponašanja djece i mladih. \nIskustva većine zemalja Europske Unije pokazuje potrebu za uvođenjem struke socijalnog rada u sustav  obrazovanja  (od 28 zemalja članica Europske Unije u njih 25 u školama rade i ravnopravno kao članovi stručnih tima sudjeluju socijalni radnici). \nObzirom na navedeno predlažemo da se ponovno razmotri pitanje školskog socijalnog radnika kao člana tima, obzirom na predviđenje aktivnosti propisane ovim Pravilnikom."]
[347,"STELA SUČIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 1.","Ovaj Pravilnik namijenjen je učenicima u riziku za razvoj problema u ponašanju i učenika s problemima u ponašanju. Zašto se ponovno miješaju \"kruške i jabuke\"?!? Zašto izjednačavate učenike koji su u riziku s učenicima koji se školuju u skladu s Čl.5. st.5. i Čl.6. st.6 Pravilnika o osnovnoškolskom i srednjoškolskom odgoju i obrazovanju učenika s teškoćama u razvoju?  Mislite li da je u redu kombinirati učenika u riziku za razvoj problema u ponašanju te učenika s problemima u ponašanju koji u ovom slučaju svakako nisu organske etiologije s učenicima kojima je određen primjereni oblik školovanja u posebnom razrednom odjelu zbog primjerice poremećaja iz spektra autizma, mikrocefalije, blage duševne zaostalosti, intelektualne značajne insuficijencije, grafomotoričkih teškoća po organskom tipu itd itd koji se trenutno školuju prema navedenim člancima i stavcima tog Pravilnika."]
[348,"IVA RAMLJAK","PRAVILNIK,\nČlanak 1.","Potrebno definirati korištenu terminologiju učenika u riziku za razvoj problema u ponašanju i učenika s problemima u ponašanju."]
[349,"Tanja Cvijanović Sitpić","PRAVILNIK,\nČlanak 1.","Pored Pravilnika o izricanju pedagoških mjera, ovakav novi Pravilnik nije uopće bio potreban, već je postojeći trebalo doraditi."]
[350,"Danijela Uljević","PRAVILNIK,\nČlanak 1.","Pored Pravilnika o izricanju pedagoških mjera, ovakav novi Pravilnik nije uopće bio potreban, već je postojeći trebalo doraditi."]
[351,"INES JANČULA","PRAVILNIK,\nČlanak 1.","Poštovani, podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika. Ako pravilnik ostane u ovakvom obliku kakav je predložen glavnina tereta se stavlja na razrednike koji su ionako već preopterećeni poslom. Ovakav pravilnik neće riješiti problem nasilja u školama."]
[352,"Forum za slobodu odgoja","PRAVILNIK,\nČlanak 1.","Definicija i opis „učenika u riziku za razvoj problema u ponašanju“ široka je i nejasno postavljena i ne zna se po kojim kriterijima će se oldučiti tko je baš taj učenik."]
[353,"DANIJELA DRAGANIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 1.","Tko će određivati i prema kojim kriterijima, koji su to učenici koji su u riziku za razvoj problema u ponašanju.\nPotrebno je razdvojiti učenike osnovnih i srednjih škola. Ne mogu se primjeniti isti tretmani na semogodišnjaka i sedamnaestogodišnjaka."]
[354,"Alenka Taslak","PRAVILNIK,\nČlanak 1.","Također smatram da treba razdvojiti učenike osnovnih i srednjih škola zbor raspona u godinama i intelektualnog razvoja."]
[355,"ANITA KRAJAČ","PRAVILNIK,\nČlanak 1.","Poštovani, smatram da nije moguće primijeniti isti pravilnik na učenike osnovne i srednje škole."]
[356,"IVANA DELAČ","PRAVILNIK,\nČlanak 1.","Formulacija \"problemi u ponašanju\" otvara vrata etiketiranju učenika kao \"problematičnih\" i zbog toga se u stručnoj terminologiji ne koristi već godinama. Ispravnije bi bilo reći \"učenici sa smetnjama u ponašanju\" ili \"učenici koji iskazuju neprihvatljive oblike ponašanja\"."]
[357,"Natalija Siladjev","PRAVILNIK,\nČlanak 1.","Pojam \"PROBLEMI U PONAŠANJU\" nije u skladu sa stručnom terminologijom. Iz toga bi slijedilo da se učenike naziva \"problematičnima\" što nikako nije prihvatljivo. Ukoliko se već koristi taj izraz onda je potrebno točno i precizni definirati koji su oblici ponašanja. Predlažem pojam \"NEPRIHVATLJIVI OBLICI PONAŠANJA\"."]
[358,"Marin Divić","PRAVILNIK,\nČlanak 1.","Kod termina stručni suradnik u ovom Pravilniku potrebno je definirati na koje stručne suradnike se misli jer stručni suradnik je i knjižničar, a ne vidim da on u provedbi ovog Pravilnika može pomoći."]
[359,"Kristina Lukačić","PRAVILNIK,\nČlanak 1.","Pa svaki učenik na kojeg se odnosi ovaj Pravilnik je već u problemu, reagirati se mora odmah i treba zvati stvari pravim imenom. Ne umanjivati štetna djelovanja učenika definicijom rizik za razvoj problema u ponašanju. Time se mnogi problemi u ponašanju počinju zvati rizičnim ponašanjima za razvoj problema u ponašanju. Trebamo poštene mjere kojima možemo brzo djelovati i u korijenu srezati svako nepoželjno ponašanje."]
[360,"Vesna Suvala","PRAVILNIK,\nČlanak 1.","Što znači da je učenik u riziku za razvoj problema i kako se to utvrđuje?Ovo bi trebalo pojasniti. Također, smatram da treba razdvojiti učenike osnovnih i srednjih škola."]
[361,"Leopoldina Vitković","PRAVILNIK,\nČlanak 1.","Treba razdvojiti učenike osnovnih i srednjih škola."]
[362,"Alma Kalinski","PRAVILNIK,\nČlanak 1.","Posve različite dobne skupine osnovno- i srednjoškolaca ovdje su objedinjene. Smatram da to nije ispravno i slažem se s prethodnim komentarima i argumentima sudionika rasprave."]
[363,"Zorana Brodarić","PRAVILNIK,\nČlanak 1.","Pored Pravilnika o izricanju pedagoških mjera, ovakav novi Pravilnik nije uopće bio potreban, već je postojeći trebalo doraditi."]
[364,"Udruga hrvatskih srednjoškolskih ravnatelja","PRAVILNIK,\nČlanak 1.","Nije moguće niti primjereno primjeniti isti pravilnik za raspon dobi od 6 do 19 godina."]
[365,"Jelena Marić","PRAVILNIK,\nČlanak 1.","Nejasno je definirano tko i na koji način odlučuje je li učenik u riziku za razvoj problema u ponašanju ili učenik s problemima u ponašanju."]
[366,"Alenka Miljević","PRAVILNIK,\nČlanak 1.","Trebate razdvojiti učenike osnovnih i srednjih škola. Velika je razlika u svjesnosti kao i u težini neprihvatljivog ponašanja u odnosu na dob djece, a ovdje imamo raspon od 7 do 18 godina."]
[367,"Edita Mrkonjic","PRAVILNIK,\nČlanak 1.","U odredenoj dobi mi vise nemamo ucenike u riziku za razvoj problema u ponasanju. Imamo ili one s problemima u ponasanju ili dobro odgojenu djecu tako da ne vidim kako bi ovaj pravilnik bio primjenjiv na uzraste od 6 do 18 godina"]
[368,"SANJA BOGOVČIČ","PRAVILNIK,\nČlanak 1.","Upravo se problemi u ponašanju prepoznaju već kod djece rane i predškolske dobi. Možda bi prvo trebalo napraviti temeljni nacrt ovakvog pravilnika za djecu rane i predškolske dobi pa ga nadograditi za školski odgojno-obrazovni sustavu."]
[369,"DEJANA BOUILLET","PRAVILNIK,\nČlanak 1.","Ovaj članak samo najavljuje sadržaj pravilnika, definicije sijede kasnije. Promjene termina bi bile moguće tek nakon promjene čl 65a Zakona."]
[370,"Davorka Radovanović","PRAVILNIK,\nČlanak 1.","Ad 1.) Nejasno je definirano tko procjenjuje jesi li učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju ili imaju problema u ponašanju. Ponašanja definirana u čl. 3. i 4. nejasno su opisana riječima \"nemarno\", \"nedovoljno\" i \"neprihvatljivo\". Ponašanja učenika u školi zbog kojih je potrebno učeniku izreći pedagošku mjeru uglavnom su prilično transparentno definirana kućnim redom pojedinih škola."]
[371,"Ivan Zečević","PRAVILNIK,\nČlanak 1.","Poštovani,\ntermin \"učenik u riziku za razvoj problema u ponašanju\" je predug, i ne odražava adekvatnu stručnu psihološku terminologiju. \nPozdrav,\nIvan Zečević, psiholog"]
[372,"Pragma","PRAVILNIK,\nČlanak 2.","Pretjerano široka definicija odgojno-obrazovne potpore. Pravilnik se osvrće na specifičnu populaciju učenika u riziku za razvoj problema u ponašanju i učenika s problemima u ponašanju, no već na ovoj definiciji teoretski može obuhvatiti čitava razredna odjeljenja jer su faktori rizika brojni - od nedostatka bliskosti i povjerenja u obitelji, nedostatka discipline, slaba komunikacija u obitelji, slabo nadgledanje i postavljanja zahtjeva od strane roditelja, konflikti s roditeljima, bračni konflikti u obitelji, nedosljednost discipline, informiranost roditelja o rizičnim ponašanjima, nepostojanje mreže podrške izvan obitelji, obiteljsko siromaštvo, kronična bolest roditelja, ovisnost roditelja, razvod itd. Za analizu i prikupljanje svih tih podataka o obiteljima – to je posao koji bi, po opisu rada, pripadao socijalnim radnicima kojih u školama trenutno nema budući nisu predviđeni čl. 100 st. 4. Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi (NN 87/08, 86/09, 92/10, 105/10, 90/11, 5/12, 16/12, 86/12, 126/12, 94/13, 152/14, 07/17, 68/18.) o čemu bi trebao voditi brigu predlagatelj Zakona i budući je Pragma već argumentirala potrebu definiranja socijalnih radnika kao stručnih suradnika."]
[373,"Rajna Franjo","PRAVILNIK,\nČlanak 2.","Ako u ovakav proces uključimo samo učenika, a ne i njegove roditelje vrlo će vjerojatno doći do neuspjeha jer društveno prihvatljiva ponašanja ne možemo naučiti iz teorije - djeca će i dalje odražavati stavove i ponašanje svojih roditelja koje je svakodnevno prisutno u obitelji. Dakle, uključiti i roditelje."]
[374,"Šime Šuljić","PRAVILNIK,\nČlanak 2.","Cilj treba biti i zaštita dugih učenika u razredu i školi ukoliko ponašanje učenika ugrožava prava drugih učenika."]
[375,"BOJAN PETRAN","PRAVILNIK,\nČlanak 2.","Nažalost sve ovo lijepo izgleda ali u praksi ne funcionira. Prethodni pravilnici kao i ovaj upravo su nas doveli u situaciju u kojoj jesmo. Učenici s najvećim brojem izostanaka u Europi. Što se ovdje može dodati ili oduzeti?! Bilo bi najbolje da ovaj pravilnik obrišete i potrudite se donijeti mjere koje su primjenjive i učinkovite, koje će u sustav unijeti red i motiv za rad, a ne suprotno."]
[376,"Ivana Finka","PRAVILNIK,\nČlanak 2.","1. Pravilnik je nejasan i svatko ga može tumačiti kako želi (učenici, roditelji, nastavnici, stručni suradnici, ravnatelji). Potrebno je točno odrediti što je čiji zadatak, koje su aktivnosti koje će se provoditi u pojedinom slučaju.\nPotrebno je navesti sva ponašanja, postupke, mjere i tko ih i na koji način provodi. Ako je razrednik profesor fizike ne može provesti logopedski tretman ili napraviti psihološki profil i kao takav izraditi plan tretmana. \n2. Potrebno je u školama zaposliti stručne suradnike koji će provoditi konkretne aktivnosti ( konkretno radim u školi od 230 učenika koja ima pedagoga na pola radnog vremena, potreban nam je psiholog upravo zbog situacija o kojima govori Pravilnik)\n3. Razrednicima uz svu dokumentaciju s kojom su trenutno zaduženi ovo je dodatno administrativno zaduženje te primarni posao (nastava) pada u drugi plan. \n4. Ne postoji nikakva rečenica o tome što se događa ako učenik se ne odaziva i ne dolazi na ono što mu je tretmanom određeno i što roditelj treba raditi.\n5. Ovakav pravilnik je napravljen amaterski i sramotan je jer ništa konkretno nije navedeno i ostavlja prostor za izbjegavanje svega te ne daje odgovor na konkretna pitanja"]
[377,"IVA RAMLJAK","PRAVILNIK,\nČlanak 2.","1. Odgojno-obrazovna potpora dostupna je svim učenicima, a i potrebna. Potpora je potrebna i roditeljima jer bilo kakve intervencije koje se provode samo u školi neće biti dovoljne bez sudjelovanja i podrške roditelja.\n2. Zbog različitih čimbenika učenici su u riziku od pojave problema u ponašanju. Cilj nam ne bi trebao biti učiti učenike kako ispuniti naša očekivanja."]
[378,"IVANA DELAČ","PRAVILNIK,\nČlanak 2.","Odgojno-obrazovna potpora se provodi u svim školama, kroz savjetodavni rad s učenicima i roditeljima, te je sastavni dio radnih zaduženja stručnih suradnika i obveza svih nastavnika, posebno razrednika. U svim se školama također provodi (u okviru mogućnosti premalog broja stručnih suradnika u školama, posebno u školama s velikim brojem učenika) pojačani rad s učenicima sa smetnjama u ponašanju koji je ovdje nazvan stručnim tretmanom. Čini se izlišnim izrađivati pravilnik koji će definirati već postojeće aspekte rada s učenicima, te zadavati dodatno administrativno opterećenje za nešto što se u praksi već radi.\nTakođer, nejasno je na što se točno odnose sintagme \"različiti razlozi\" i \"različiti čimbenici\"."]
[379,"Natalija Siladjev","PRAVILNIK,\nČlanak 2.","(1) \"Odgojno-obrazovna potpora\" se inače provodi u školama za SVE učenike jer u pojedinim fazama razvoja i života učenici se nađu u raznoraznim situacijama tako da se ovaj pojam ne odnosi specifično na \"neprihvatljive\" oblike ponašanja. Prikladniji pojam bi bio POJAČANA SVEOBUHVATNA POMOĆ ILI TRETMAN.\n(2) Učenici nisu u školi da bi \"primjereno odgovoriti očekivanjima i zahtjevima školskog okruženja \" nego da bi razvijali svoje sposobnosti i vještine a ne se prilagođavali očekivanjima bilo komu ili čemu."]
[380,"IVA CVIJETIĆ KOVAČEVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 2.","Koje su aktivnosti za \"ciljano stručno i sveobuhvatno djelovanje u školskom okruženju\"? Tko će biti zadužen procijeniti tko je izložen riziku? Budimo realni, u današnje vrijeme možemo slobodno reći da je 90% učeničke populacije izloženo riziku za razvoj problema u ponašanju. Znači li to da sa svim tim učenicima trebamo provoditi odgojno-obrazovnu potporu? A što je s primarnim dužnostima nastavnika? Hoće li se onda zapošljavati dodatni kadar kako bi se uspješno provodio ovaj Pravilnik?"]
[381,"Alma Kalinski","PRAVILNIK,\nČlanak 2.","Za \"ciljano stručno\", štoviše, \"i sveobuhvatno djelovanje u školskom okruženju... prema učenicima\" potrebni su, prije svega, ciljani stručnjaci. A njih je premalo tj. nedovoljno zaposleno u školama. Stoga, ako je istinski cilj sve što je navedeno u ovom dokumentu, onda ih škola treba smjeti zaposliti, a ministarstvo i Vlada poticati i odobriti zahtjeve za zapošljavanjem. A ne donositi odluke o zabrani zapošljavanja i odbijati zahtjeve koje škole godinama upućuju. \nNije dovoljno da škola ima samo pedagoga i npr. edukacijskog rehabilitatora koji je, kao u mojoj školi s 650 učenika, samo dva dana u tjednu dostupan u školi jer je zaposlen na pola radnog vremena, nego treba postojati STRUČNI TIM sa stručnjacima različitog profila. Tim nije pojedinac niti par. \nRazrednik bi trebao surađivati s tim timom i sudjelovati u njegovom radu, ali razrednik nije i ne može biti stručan za sve ono što mu se ovim pravilnikom nameće.\nTakođer, škola se ne može izravno miješati u učenikovo obiteljsko okruženje. Zaštitu bi mu trebala omogućiti služba za socijalni rad, a njome škole već surađuju temeljem brojnih drugih zakonskih propisa. Sporno je koliko brzo i efikasno."]
[382,"Jelena Marić","PRAVILNIK,\nČlanak 2.","Tko su ti koji provode odgojno - obrazovnu potporu i stručni tretman? Što ako učenik ne želi dolaziti? On i dalje pohađa nastavu iako nema promjena u ponašanju?"]
[383,"Alenka Miljević","PRAVILNIK,\nČlanak 2.","Kojih različitih razloga? Koji su to rizici i kako ih na vrijeme prepoznati? Kakvo jačanje čimbenika zaštite u obitelji kad pravilnik ne propisuje da se u tretman uključuju roditelji nego ih se samo izvještava i prema njima postupa ukoliko ne dozvole tretman djeteta?"]
[384,"Mirela Skelac","PRAVILNIK,\nČlanak 2.","U članku 2. Nacrta Pravilnika … određuje se što je odgojno-obrazovna potpora, a što stručni tretman, dok se u članku 5. ponovno, na drugačiji način, određuje što su i kada se primjenjuju odgojno-obrazovna potpora i stručni tretman pa bi, radi jednostavnosti, razumljivosti i preglednosti, bolje bilo ta dva članka objediniti."]
[385,"DEJANA BOUILLET","PRAVILNIK,\nČlanak 2.","Možda je članak moguće dopuniti tako da u stavku 1 piše \"ciljano stručno odgojno-obrazovno i/ili pedagoško djelovanje u cjelokupnom školskom okruženju ....\", a u stavku 2 \"... sustav stručne socijalno-pedagoške i/ili psihološke intervencije ...\"\nSvi koji trebaju edukacijsko-rehabilitacijski, logopetski i drugi tretman isti , naravno, mogu i dobiti, sukladno drugim pravilnicima (među ostalim, temeljem pravilnika koji uređuje odgoj i obrazovanje učenika s teškoćama u razvoju).\nRiječi i/ili predlažem jer bez procjene potreba učenika ne znamo na što treba staviti naglasak.\nMože se možda dodati stavak koji propisuje metode procjene potreba."]
[386,"Ivan Zečević","PRAVILNIK,\nČlanak 2.","\"Stručni tretman učenika s problemima u ponašanju je sustav stručne intervencije ..\" - Kakvih stručnih intervencija? Psiholoških, logopedskih, defektoloških, socijalno-pedagoških, pedagoških, socijalnih, kombiniranih?  Ovako izražavanje samo uvodi nejasnoću u oblik intervencija, kao i tko ih pruža (s obzirom da nemaju sve škole logopede, defektologe, socijalne radnike ili socijalne pedagoge, već mahom samo psihologa i pedagoga). S obzirom da su školski psiholozi zaposleni u školama sa ciljem da pružaju i rade sa učenicima u području primarnom za psihički status i ponašanje učenika, mislim da treba definirati ovo kao jasno psihološki oblik tretmana. Nadalje, nije jasno je li učenici budu poslani stručnom suradniku, pa on odmah započne tretman ili postoji oblik psihološke procjene (što je logičan korak prije svakog tretmana)? Bilo bi apsurdno da se započinje sa tretmanom, a da se pri tome nije uradila psihodijagnostika što je uvijek nužno kako bi se dobile informacije o intelektuaulnom, kognitivnom, socijalnom, emocionalnom i bihevioralnom funkcioniranju učenika, te potencijalnoj psihopatologiji. Shodno tome, zakonski i obrazovno gledano, psiholozi su jedini stručnjaci u školama koji imaju ekspertizu u tom području i mogu provoditi ovakav oblik procedura jer imaju pristup psihodijagnostičkim instrumentima i obrazovani su za to (iako važani u školi, te kao dio stručnog tima, socijalni radnici, socijalni pedagozi, logopedi itd ne mogu da zakonski provode ove procedure, niti imaju obrazovne kompetencije u ovom području). Mislim da je od izuzetne važnosti da se unese dodatna stavka prije stavke 2, tj da se zamjeni stavka 2 sa definiranjem \"psihodijagnostike u svrhu procjene problema, poremećaja i poteškoća učenika sa bihevioralnim problemima od strane psihologa, a radi potrebe odreživanja vrste, trajanje i intentziteta tretmana\". \n\nPozdrav,\nIvan Zečević, psiholog"]
[387,"Tamara Široka","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Potpuno neprimjereno, tko će procjenjivati je li učenik u fiziku za razvoj problema u ponašanju. Smatram da su svi učenici u tom đriziku jer su u srednjoj školi uglavnom u pubertetu."]
[388,"Pragma","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","St. 1. Nejasno je kako će škola odgovoriti na rizike za razvoj problema u ponašanju koji proizlaze iz karakteristika školu. Tu je potrebno predvidjeti suradnju s drugim ustanovama, kao i organizacijama civilnog društva koji imaju rješenje o ispunjavanju minimalnih uvjeta za pružanje socijalnih usluga. \nSt. 2. Nemarno se odnose prema školskim obavezama – tko će (i kojim instrumentima) procijeniti je li problem u nemaru ili nedostatku određenih sposobnosti ili socijalno – ekonomskim okolnostima (npr. siromaštva obitelji), posebno ako učenik nema rješenje od stručnog povjerenstva nadležnog ureda o posebnim obrazovnim potrebama, ili škola ne posjeduje informacije od centra za socijalnu skrb o socijalnim uvjetima.\nKod ove skupine učenika treba jasno naznačiti odnosi li se Pravilnik na one učenike koji manifestiraju blaži oblik problema u ponašnju ili se radi o učenicima koji u svom životu imaju nekoliko rizičnih čimbenika (ili jedan značajan rizični čimbenik) koji bi mogli dovesti do problema u ponašanju, ali ih još nisu razvili (dakle, nema blažih odstupanja od ponašanja primjerena dobi, situaciji, kulturnim i društvenim normama….). U tom slučaju ih se obuhvaća preventivnim programima namijenjenima upravo populaciji koja još nije razvila, ali bi mogla razviti probleme u ponašanju. Smatramo da za takvu vrstu intervencija nije nužno donositi plan i program rada i opterećivati administrativnim postupcima razrednike. Ti učenici mogu biti uključeni u preventivne programe u školama. Uloga razrednika bi bila da dojavi o postojanju rizika za kojeg je saznao i sa stručnim suradnikom surađuje u radu s konkretnim učenikom (obraća posebnu pozornost na njega, upućuje druge nastavnike da imaju razumijevanja za problem i potrebe učenika i sl.). \nU slučaju da predlagatelj Pravilnika inzistira na definiciji koju je donio u čl. 3, trebao bi jasnije reći o kakvim se konkretnim ponašanjima kod takvih učenika radi. Termini poput “upućuje”, “nedovoljno poštuje” su vrlo podložni subjektivnim procjenama i vjerojatno neće dovesti do željene intervencije, tj. “odgojno-obrazovne potpore” u obliku kojeg Pravilnik predlaže, sa svim formalnim postupcima. Ponašanja opisana u članku 3. stavku 2. Pravilnika o kriterijima za izricanje pedagoških mjera mogu, a i ne moraju, spadati u ponašanja “u riziku”, već se može raditi i o situacijskim ponašanjima kao odraz nezrelosti učenika, a što se opet utvrđuje ispitivanjem okolinskih i osobnih faktora rizika učenika. U takvim slučajevima sigurno nije uputno učenika uključiti u program koji je formalan i traje 3 mjeseca."]
[389,"Željka Zagorac","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Tko će određivati koji su učenici u riziku? Navedena ponašanja za učenike u riziku često obuhvaćaju veći broj učenika po razrednom odjeljenju. Kriteriji trebaju biti preciznije definirani."]
[390,"Sanja Kostanjčar ","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Vrlo neprecizni kriteriji koji mogu obuhvatiti većinu učenika svake škole. \nTakođer je nejasno tko utvrđuje je li učenik „u riziku“ za razvoj problema u ponašanju."]
[391,"Šime Šuljić","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Ovako definirani kriteriji, odnosno simptomi po kojima bi trebalo prepoznati rizično ponašanje vrlo su neprecizni i rastezljivi u tumačenju. Ovako napisan članak ne pomaže."]
[392,"Mirela Babić","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Gdje i čime su propisana ponašanja primjerena dobi? Potrebno jasno definirati.\nŠto znači formulacija \"blaže odstupaju\"?"]
[393,"Tanja Mihoković","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Čl. 3 je poprilično neodređen. Što znači \"...čija ponašanja BLAŽE odstupaju od ponašanja primjerenih dobi, ...\"? Tko će procijeniti koja su to ponašanja i pripadaju li toj kategoriji \"BLAŽE\"? \nPotrebno je, u najmanju ruku, navesti u pravilniku koja je to stručna osoba (socijalni pedagog, psiholog,...) koja bi trebala biti zaposlena u školi i poznavati učenika, koja je će procijeniti odstupanja u ponašanju.\nNEKI od načina ponašanja ne smiju biti navedeni u obliku nepotpunog primjera, već bi (na način kako je to definirano Pravilnikom o kriterijima za izricanje pedagoških mjera) trebali biti precizno i potpuno definirani.\nOvako postavljeni uvjeti ostavljaju preveliki prostor za subjektivne procjene."]
[394,"BLAŽENKA KUNAC","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Ovaj članak kaže: \nUčenici u riziku za razvoj problema u ponašanju su učenici u kojih su prisutni čimbenici rizika za razvoj problema u ponašanju – nisam educirana za prepoznavanje takvih čimbenika\n\n…čija ponašanja blaže odstupaju – što znači „blaže“? \n…od ponašanja primjerenih dobi, situaciji, kulturnim i društvenim normama u školi, obitelji ili širem okruženju – ako se učenik ponaša zrelije od ostale djece svoje dobi, znači da je u riziku za razvoj problema u ponašanju? \nNadalje, tko definira društvenu normu u obitelji? Razlikuje li se ta norma od obitelji do obitelji? Ja vjerujem da jest. Onda? Trebam upoznati tu obitelj i njene društvene norme da bih znala je li učenikovo ponašanje u skladu s njima ili nije? A otkuda mi pravo upletati se u nečiji privatni život i na odluke roditelja/staratelja učenika o tome kako će se unutar obitelji ponašati? A to dovodi i do potencijalne diskriminacije, nije li tako? Jer nemaju sve obitelji jednake norme…\n…a čije posljedice bi mogle štetno djelovati na samog učenika i/ili okruženje i time otežati njihovu uspješnu socijalnu integraciju – kako bih ja mogla znati da bi posljedice ponašanja koje nije primjereno (ma što to značilo) dobi djeteta mogle štetno djelovati na učenika? Pa nisam vidovita!\nČimbenici rizika mogu proizaći iz osobina samog učenika ili karakteristika njegove obitelji, škole, vršnjačke skupine i šire zajednice – ovo uopće ne razumijem. Ali, zaista.\n\n(2) Učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju su učenici koji se ponašaju na neki od sljedećih načina:\n◊ upućuju na nepridržavanje  propisanih pravila škole – znači li to da su učenici koji često/svakodnevno kasne na prvi sat nekoliko minuta u riziku za razvoj problema, jer isto nije u skladu s propisanim pravilima škole?\nIli nešto drugo? Ako jest nešto drugo, što? \n◊ nemarno se odnose prema školskim obvezama, - nemaran odnos prema školskim obvezama uključuje, primjerice, izbjegavanje preporučene dopusnke nastave, nenošenje geometrijskog pribora, nepisanje domaćih radova,… Dakle, svaki je učenik u riziku od razvoja problema? Jer, svi to rade. Svi, barem nešto. \n◊ nedovoljno poštuju druge (odrasle i/ili vršnjake) – što podrazumijevate pod „nedovoljno poštivanje“? Kad se jedan učenik ne želi družiti s drugim preko velikoga odmora? Kad ne pozdravi pri ulasku u školu ili učionicu? Kad vrijeđaju jedni druge preko društvenih mreža ali na svojim privatnim mobitelima i u svoje privatno vrijeme? Ili nešto četvrto? U tom slučaju, što?\n◊ imaju teškoća u ostvarivanju i održavanju vršnjačkih odnosa i zalaganju za sebe – u ovu kategoriju vrlo često spadaju mirna i povučena djeca, kao i ona koja su nadarena/darovita. „Ispred“ su svojih vršnjaka i ne snalaze se u njihovom društvu. Taman kako kažete: imaju teškoća u ostvarivanju i održavanju vršnjačkih odnosa i zalaganju za sebe. Znači, u riziku su za razvoj problema? S njima u tretman?"]
[395,"Gordana Cecić-Sule","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Nejasno je kako je obitelj čimbenik rizika. Ovako postavljeno ostavlja dojam diskriminacije prema obiteljima ili se ulazi u privatnost i dinamiku obitelji.\nStavak 2 nejasno je što konkretno znači nemaran odnos prema školskim obvezama. Ako se to odnosi na domaće uratke i/ili nošenje školske opreme i /ili pribora onda bi to trebalo biti vidljivo u bilješkama u e-dnevniku i uključeno u zaključnu ocjenu.\nMišljenja sam da nema jednaku težinu ne izvršavanje domaćih uradaka i/ili ne nošenje školske opreme i /ili pribora povremeno ili kontinuirano kod učenika 1.razreda OŠ i učenika 4.razreda SŠ jer se tu postavlja pitanje odgovornosti i kad ili u kojem trenutku  trebamo očekivati potpuno preuzimanje odgovornosti za svoj rad kod učenika. Drugim riječima teško je očekivati da će isti Pravilnik funkcionirati na svim razinama obrazovanja."]
[396,"IVONA ROGOŠIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Ovim su pravilnikom očigledno nasilni i problematični učenici još zaštićeniji, tek im se sad, u raljama nejasne birokracije, neće moći stati na kraj, jer je ovo što ovaj pravilnik predviđa jednostavno NEIZVEDIVO. Otvara beskonačne mogućnosti inspekcijama da ponište bilo kakve pedagoške mjere jer ih je nemoguće provesti. Tko će nastradati? Prvenstveno dobra djeca koju će biti još teže zaštititi, zatim razrednici jer će oni biti krivci za sve, a potom i stručna služba te ravnatelji. A tko neće moći snositi posljedice – nasilnici. Još jedan dokaz što se događa kada netko tko nema doticaja sa stvarnošću pišu pravilnike, pravila i zakone!"]
[397,"Milka Magic","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Još nešto,\npredlažem donošenje pravilnika o preventivnim mjerama za suzbijanje ovakvih rizika u ponašanju.Predavanja, radionice, rad s učenicima i roditeljima...\nA onda nam zasigurno,ovakvi pravilnici ne bi trebali.\nNaravno, najvažnije je osposobljavanje škola,zapošljavanje kadra u školama, stručnjaka (psihologa, socijalnih pedagoga i sl.) koji bi to provodili.\nZašto ne bismo djelovali na vrijeme, prije razvoja ovakvih problema u školama i pomogli učenicima, roditeljima, profesorima i tako unaprijedili naše školstvo ???\nMožda bismo se tek onda mogli zvati \"Škola za život\"."]
[398,"Daniela Maršalek","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Treba preciznije i točnije odrediti tko su 'učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju\" i tko odlučuje o tomu tko je su takvi učenici i kada."]
[399,"Zdenka Škrlec","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Čl. 3. je preopćenit. Što znači \"nedovoljno poštuju druge\"? \"Nemarno se odnose prema školskim obvezama\" - jako puno učenika bi se moglo pronaći u ovom izrazu.\n\nČl. 4. je također preopćenit. Što znači \" neprihvatljivo se odnose prema školskim obvezama\"? Mislim da bi to trebalo precizirati.\n\nČl. 10.- Uz sve poslove, razrednici će se jednostavno pretvoriti u pisare, a samu nastavu staviti u drugi plan. Smatram da se na leđa razrednika stavlja preveliki teret: često puta o pojedinim učenicima vode više brige nego roditelji učenika. Uz sav trud i rad, kao nagradu dobiju popis dodatnih administrativnih poslova koje je potrebno odraditi u ona famozna 2 sata koja dobiju u zaduženju. (?!?) Za većinu stvari koje je potrebno napisati, razrednici nisu educirani. \n\nČl. 12 Što ako stručan služba odradi sav svoj posao, a učenik i njegovi roditelji odbijaju sudjelovati u svemu tome? \"Uključivanje u dopunsku nastavu\" - možemo mi njega uključiti, ali ga ne možemo natjerati da on na dopunsku nastavu dolazi."]
[400,"Jelena Longin","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Poštovani , citiram pa pitam sljedeće:\n\"◊  upućuju na nepridržavanje  propisanih pravila škole\" - upućuju koga ili što? ... Sebe, ostale učenike, učitelja upućuju na nepridržavanje ili svojim ponašanjem upućuju na nepridržavanje? Ponašaju li se protivnom protivno pravilima ili ne? Potpuno nejasno.\n\n\"◊ nemarno se odnose prema školskim obvezama\" - potrebno elaborirati, što znači nemarno tko će odlučivati kad je učenik prešao granicu?  Može li tu stajati nešto konkretno npr. namjerno izbjegava najavljenu pisanu provjeru? \n\n\"◊ nedovoljno poštuju druge (odrasle i/ili vršnjake) \" - Nikad ne govori \"Dobar dan.\" - je li to dovoljno da se proglasi učenikom u riziku?\n\n\"◊ imaju teškoća u ostvarivanju i održavanju vršnjačkih odnosa i zalaganju za sebe.\" - Tko će ovo procjenjivati i po kojim kriterijima? - Ako nije pozvan na rođendan, a svi ostali u razredu jesu, je li to  dovoljno da se proglasi učenikom u riziku? Je li to uopće u našoj nadležnosti?"]
[401,"Renata Pintar","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Čl. 3. st.1. nije precizno definirano \"učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju\" niti jedan nastavnik nije kompetentan odlučiti koji je učenik u riziku. Nismo za to educirani."]
[402,"KATARINA ŠKOT","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","U čl. 3. kao jedno od rizičnih ponašanja navodi se nemaran odnos prema školskim obvezama. Nije jasno na koje se obveze ovdje misli, no ako je riječ ISKLJUČIVO o primjerice pisanju domaćih zadaća, redovitom donošenju pribora na sat i sličnom, takvo bi se neizvršavanje obaveza trebalo reflektirati na zaključnu ocjenu, a ne dovoditi u vezu s problemom u ponašanju."]
[403,"DUBRAVKA MIHALIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","\"Učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju\" predstavlja širok i nedovoljno definirani pojam/kategoriju učenika, podložan različitim tumačenjima. U tu kategoriju su svrstani učenici koji između ostaloga pokazuju lakše neprihvatljivo ponašanje (čl.3 stavak 2. Pravilnika o kriterijima za izricanje pedagoških mjera) - smatram da je ovo prestroga mjera za učenike koji povremeno ometaju nastavu ili su počinili neku drugu radnju navedenu pod ovaj stavak, također smatram neprimjerenim etiketirati takve učenike kao \"učenike s rizikom za razvoj problema u ponašanju\". Za iste učenike postoje učinkovitije metode koje će ih uputiti na prihvatljiva ponašanja i načine rješavanja problema, što je već obuhvaćeno radom razrednika i stručnih suradnika. Uključivanje takvog učenika u tretman \"Odgojno-obrazovna potpora\", osim već spomenutog etiketiranja učenika kao potencijalno rizičnog za razvoj problema u ponašanju, odgađa mogućnost brzog djelovanja u smjeru promjene ponašanja."]
[404,"Tanja Cvijanović Sitpić","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Tko sam ja kao učitelj da  nekog unaprijed etiketiram kao \"učenika s rizikom za razvoj problema u ponašanju\" prije nego što počini takvo neprihvatljivo ponašanje, ako su već počinili neprihvatljivo ponašanje, trebale bi biti sankcije. Osim toga, imamo Pravilnik o kriterijima za izricanje pedagoških mjera."]
[405,"IVA RAMLJAK","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Stavak 1. i 2. miješaju dvije stvari. U članku 2. govorimo o odgojno-obrazovnoj potpori, a ovdje se poziva na Pravilnik o kriterijima za izricanje pedagoških mjera. Jedno su intervencije, a drugo kazna. Ako se ovim Pravilnikom propisuje način postupanja samo za učenike koji imaju izrečenu neku od pedagoških mjera onda se postavlja pitanje što s ostalim učenicima koji su u \"riziku za razvoj problema u ponašanju\" pogotovo jer stavak 2. vrlo nejasno određuje koja su to ponašanja. Učenik koji se \"nemarno odnosi prema školskim obvezama\" možda neće dobiti pedagošku mjeru zbog takvog ponašanja. Učenici koji \"imaju teškoća u ostvarivanju i održavanju vršnjačkih odnosa i zalaganju za sebe\", dio zalaganja za sebe izbaciti ili dodati \"na primjeren način\"."]
[406,"INES JANČULA","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Pojam \"učenici u riziku za ravoj problema u ponašanju\" je nedovoljno razjašnjen. Kategorije koje su navedene su preopćenite i nije objašnjeno tko utvrđuje koji su to učenici."]
[407,"Danijela Uljević","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","(1) Tko procjenjuje koji su to učenici u riziku i prema kakvim mjerilima?\n(2) Što znači nemarno se odnositi prema školskim obvezama, treba jasno precizirati."]
[408,"Vladimira Vuković","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Prema članku 3. st. 2. učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju su gotovo svi i u osnovnim i srednjim školama."]
[409,"Tanja Dumbović","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","\"Učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju\" predstavlja širok i nedovoljno definirani pojam/kategoriju učenika, podložan različitim tumačenjima. U tu kategoriju su svrstani učenici koji između ostaloga pokazuju lakše neprihvatljivo ponašanje (čl.3 stavak 2. Pravilnika o kriterijima za izricanje pedagoških mjera) - smatram da je ovo prestroga mjera za učenike koji povremeno ometaju nastavu ili su počinili neku drugu radnju navedenu pod ovaj stavak, također smatram neprimjerenim etiketirati takve učenike kao \"učenike s rizikom za razvoj problema u ponašanju\". Za iste učenike postoje učinkovitije metode koje će ih uputiti na prihvatljiva ponašanja i načine rješavanja problema, što je već obuhvaćeno radom razrednika i stručnih suradnika. Uključivanje takvog učenika u tretman \"Odgojno-obrazovna potpora\", osim već spomenutog etiketiranja učenika kao potencijalno rizičnog za razvoj problema u ponašanju, odgađa mogućnost brzog djelovanja u smjeru promjene ponašanja."]
[410,"DANIJELA DRAGANIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","A što do sada nije bilo u školama odgojno -obrazovne potpore?\nOpet su nedovoljno jasno i široko objašnjeni načini ponašanja učenika u riziku. Prema ovomo kao sad piše, praktički cijeli moj razred je u riziku.Nejasno napisano i podložno proizvoljnim tumačenjima."]
[411,"Alenka Taslak","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Detaljnije opisati stavak 2 članka 3. Također nije definirano tko donosi procjenu? Koliko često i u kojim situacijama se učenik procjenjuje?"]
[412,"Dubravka Novosel Guszak","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Županijsko stručno vijeće socijalnih pedagoga\nSmatramo da se u čl 3. stavak 2.točka četiri - kod zalaganja za sebe dodati \"zalaganje za sebe na prihvatljiv način."]
[413,"ADELA PAPIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Potrebno je detaljnije opisati tko su učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju. Ako je nepisanje domaćeg uratka i nenošenje geometrijskog pribora nemaran odnos prema školskim obvezama, onda je barem trećina mojih učenika u riziku za razvoj problema u ponašanju."]
[414,"Domagoj Kostanjevac","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Stavak 2 nejasno i općenito definira tko su učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju. Na taj način otvara se mogućnost subjektivnog određivanja tih učenika. Također, ovako definiran pojam \"učenika u riziku za razvoj problema u ponašanju\" omogućuje da se većina učenika odredi takvima i uključi u odgojno-obrazovnu potporu, što će provedbu Pravilnika učiniti nemogućom. Također što točno znači \"nemarno se odnose prema školskim obvezama\"? Kako je već prije navedeno, to može značiti i nepisanje zadaće, neredovito učenje i slično, a to se vrednuje ocjenama od 1 do 5 te opisnim bilješkama o napredovanju učenika, stoga ne zahtijeva ovako definiranu odgojno-obrazovnu potporu. Dio koji govori o učenicima koji \"imaju teškoća u ostvarivanju i održavanju vršnjačkih odnosa i zalaganju za sebe\" također je nejasan i praktički može uključiti učenike koji su sami po sebi povučeniji te imaju jednog ili dva prijatelja, ali im tako odgovara. Zar ćemo njih dodatno etiketirati? Apsolutno neprihvatljivo. Ako to kod njih prerasta u socijalnu anksioznost, onda im treba pružiti odgovarajuću psihološku pomoć, a ne da postanu dio dodatne papirologije. I ako su učenici s rizikom za razvoj poremećaja u ponašanju svi iz čl. 3. st. 2 Pravilnika o kriterijima za izricanje pedagoških mjera, onda će to stvarno dovesti do uključivanja većine učenika iz škole u odgojno-obrazovnu potporu."]
[415,"JOSIP JELČIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Prema ovim preopćenitim opisima, 90% učenika je u riziku za razvoj problema u ponašanju."]
[416,"NATALIA DUJIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","U stavku 2 preopćenito su opisani učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju. Prema navedenim kriterijima u tu kategoriju moglo bi ući i 90% učeničke populacije. \nU tom smislu pravilnik je ambivalentan: odnosi li se on na cjelokupnu školu ili je selektivno indiciran za određene skupine učenika?"]
[417,"ANITA KRAJAČ","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Poštovani, danas dosta učenika spada u ovu skupinu navedenu prema Pravilniku (članak 3, stavak 2). Ove kategorije treba detaljnije razraditi i konkretnije."]
[418,"IVANA DELAČ","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Navedena ponašanja su nedovoljno definirana te se odnose na veliku većinu učenika u svakoj školi, jer su ujedno i sastavni dio normativnog razvoja u djetinjstvu i adolescenciji. Ovo vodi ka zaključku da se skoro svakom učeniku može izreći mjera odgojno-obrazovne podrške, sa pratećim administrativnim opterećenjem navedenim u ovom pravilniku, provedba čega je u praksi nemoguća."]
[419,"IGOR SOLDIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Potrebno je kvalitetnije definirati kriterije, jer prema ovim kriterijima, mogao bih gotovo sve učenike svog razreda uključiti u odgojno-obrazovnu potporu jer povremeno krše pravila škole, nemarni su, nedovoljno poštuju druge i sl."]
[420,"TATJANA BANDERA-MRAKOVČIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Nisu svi učenici koji krše pravila u riziku za razvoj problema u ponašanju! Pedagoška mjera ima učinak kad se dodijeli brzo. Nakon toliko vremena i pisanja više učenici neće ni znati za što su kažnjeni."]
[421,"DAJANA VIDAKOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Tko procjenjuje koji su učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju?\nŠto znači nemarno se odnositi prema školskim obavezama? \nOdrednice iz (2) su toliko široko i općenito napisane da bi se pod njih moglo svrstati polovina, ako ne i više, učenika svake škole."]
[422,"Slađana Kristek","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Članak 3, stavak 2 nedovoljno poštuju druge (odrasle i/ili vršnjake)\nPoštuje- u razredu gdje djeca nemaju razvijenu osobinu međusobnog uvažavanja za 90% razreda se odnosi ova točka.\nizražavaju ponašanja opisana u članku 3. stavku 2. Pravilnika o kriterijima za izricanje pedagoških mjera („Narodne novine“ navesti točno dio pravilnika, olakšati razrednicima i stručnim suradnicima. Nismo pravnici, iako isčitavamo sve dokumente."]
[423,"Dubravka Salopek Weber","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","S ovakvom definicijom učenika s rizikom ponašanja kakva je u članku 3. u nekim bi školama takvih učenika bilo više od pola."]
[424,"Iva Lednicki","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","\"Učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju su učenici koji se ponašaju na neki od sljedećih načina:\n◊ upućuju na nepridržavanje  propisanih pravila škole\"\nO ishitrenosti i površnosti pri pisanju ovog pravilnika svjedoče i ovakve gramatički nespretne konstrukcije. Jesu li to učenici koji se ne pridržavaju propisanih pravila ili oni koji druge učenike nagovaraju da se ne pridržavaju pravila?"]
[425,"Kristina Lukačić","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Svakako navedeni tekst starog Pravilnika ovdje uvrstiti, tko će tražiti u starom ako ima novi. Nepotrebno kompliciranje.\nOva kategorija sadrži neka ponašanje koja se baš ne bi mogla svrstati rizikom, npr. nepridržavanje pravila škole karakterizira učenika s problemom u ponašanju. Ovdje treba bolje definirati kategorije. Tko će određivati spada li učenik u rizičnu kategoriju ili je učenik s problemom u ponašanju? Po meni je to sve ista kategorija učenika."]
[426,"Marin Divić","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Kopirati iz navedenog Pravilnika ponašanja opisana u članku 3. stavku 2. zbog bolje preglednosti."]
[427,"IVA CVIJETIĆ KOVAČEVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Tko će procjenjivati je li određeni učenik u riziku za razvoj problema u ponašanju? Prema riječima iz ovoga nacrta, gotovo sve učenike možemo smatrati u riziku za razvoj problema u ponašanju jer ponašanje svakog učenika može \"upućivati na nepridržavanje propisanih pravila škole\", te svaki pojedini nastavnik može zaključiti kako nije dovoljno poštivan od strane učenika. Vrlo nejasno i gotovo nemoguće za primijeniti."]
[428,"Sanja Špoljar","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Ovo nikako nije dobro! Mislim da sve traje predugo. čl. 11 I čl.14 -\"provodi se kontinuirano, tijekom školske godine, a najmanje šest (6) mjeseci.\" Onda nema pomaka pa se tretman produži na još par mjeseci i završi školska godina, a učenik nije osjetio posljedice svoga ponašanja. Nadalje vidim da se opet povećava administracija za razrednika.Čl.8 i čl.10.- Traži se: \"opis do tada poduzetih mjera i postupaka prema učeniku i procjenu njihove učinkovitosti\", pa nakon toga \"donosi se program\" koji u 5 podtočaka traži hrpe pisanja počevši od opisa problema  i specifičnih potreba učenika,opisa jakih strana učenika, područja i ciljeve programa,  popis mjera i aktivnosti kojima se ciljevi namjeravaju postići, s naznakom nositelja, sudionika, mjesta i vremena trajanja te sadržaja aktivnosti,  način praćenja djelotvornosti programa.Smatram da postupak treba biti kratak, brz i da učenik brzo osjeti posljedice svog ponašanja. U suprotnom nastavljamo gdje smo sada, a to je more administracije i rasprava o dječjim pravima (naravno,samo za učenike sa problemima u ponašanju - druga djeca kao da nemaju pravo na mirno školovanje). \n Treba omogućiti da se učenik neprimjerenog ponašanja udalji sa sata i to odmah. Ukoliko se stanje ne popravi, odmah krenuti u postupak sankcioniranja i  povećati broj pedagoških mjera. Treba konačno poslušati ljude iz razreda!!!"]
[429,"Ivana Smolčić Padjen","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Potrebno je precizirati koje su sastavnice temeljem kojih se određuju čimbenici rizika za razvoj problema u ponašanju."]
[430,"Helena Karlić Mujo","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Nejasno i preopćenito su opisana ponašanja koja upućuju na rizik za razvoj problema u ponašanju. Po ovome napisanom, mogla bih gotovo sve učenike svog razreda uključiti u odgojno-obrazovnu potporu jer povremeno krše pravila škole, nemarni su, nedovoljno poštuju druge i sl."]
[431,"PETRA MEĐIMOREC GRGURIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","U članku 3. populaciju koju nazivate učenicima u riziku za razvoj problema u ponašanju pojašnjavate kao populaciju učenika čija ponašanja blaže odstupaju od ponašanja primjerenih dobi, situaciji, kulturnim i društvenim normama ... - prema navedenom, u ovu populaciju moguće je svrstati dobar dio učenika s teškoćama (ADHD, poremećaji iz autističnog spektra, emocionalne teškoće, oštećenja mentalnog zdravlja, ...), koji zbog osobitosti svog razvoja upravo odstupaju od ponašanja primjerenih dobi, kako navodite. Svi učenici s teškoćama, prema rješenjima o primjerenim oblicima odgoja i obrazovanja već dobivaju (ili bi tako barem trebalo biti) odgovarajuću podršku s ciljem, između ostalih, i prevencije neprimjerenih oblika ponašanja te što uspješnije razine socijalne integracije. Stoga molim promisliti o uvođenju ove populacije na ovaj način i s ovim objašnjenjem pod domenu pravilnika. Time će se još više opteretiti dobar dio odg-obr. djelatnika dodatnom papirologijom, umjesto da se većina njihove energije i vremena  usmjerava upravo na djelovanje spram prevencije razvoja problema u ponašanju, a koji se često znaju razviti kao sekundarna teškoća kod učenika s kojima se ne radi na odgovarajući način ili se nalaze u presloženom programu."]
[432,"Alma Kalinski","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Prema 2. stavku ovog članka među učenike u riziku možemo svrstati veliki broj učenika svake škole jer se zapravo nijedan učenik u potpunosti ne pridržava propisanih pravila škole. Nejasno je o kojim se točno propisanim pravilima i načinima i učestalosti njihova kršenja radi, pa ih negdje treba precizno navesti ili bolje objasniti.\n\nPrema kriteriju nemarnog odnošenja prema školskim obvezama, imat ćemo poplavu slučajevima učenika u riziku; pojam „nemarno“ je neprecizan, pa tu alineju treba konkretizirati i točno navesti na koje se situacije i slučajeve misli, koliko puta mjesečno, po polugodištu, za redom i sl., nakon koliko nastavnikovih bilješki u opisno praćenje učenika o jednom te istom nemarnom odnosu se poduzima konkretna mjera itd.\n\nMislim da je riječ „poštovanje“ nešto što počiva na subjektivnom osjećanju i vrednovanju svakog pojedinca; nije objektivno ustanovljivo, pa ga ne bismo smjeli uzimati kao kriterij; mislim da možemo i smijemo detektirati i sankcionirati samo činjenje tj. djelovanje ili izostanak istog. Nastavnik može subjektivno – s pravom ili ne – imati neugodan osjećaj da ga dio učenika ili čak svi učenici u razredu „nedovoljno poštuju“. Zar će zbog toga tražiti da ih se etiketira i tretira kao učenike s rizikom?"]
[433,"Kristina Bišćan","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Na temelju čega će razrednik utvrđivati čimbenike? Gdje se takva ponašanja trebaju evidentirati? Do sad, gdje god i kako god evidentirali, nije dobro. Osobito nas se godinama \"školuje\" da zabilješke moraju biti afirmativne."]
[434,"MARIJA GABELICA","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Stručna intervencija tj. ono famozno praćenje i produženi postupak je već postojao pa je ukinut jer bio potpuno nedjelotvoran. Ovo je samo prebacivanje loptice na razrednike, tj. dodatan posao, piskaranja i slično, a nikakav učinak. Ne znam zašto se ne slušaju nastavnici i njihovi prijedlozi kao oni koji baš rade s djecom?\nZašto umjesto da rasteretite nastavnike, razrednike, konstantno namećete još papira i administracije? Zar razrednik nema već dovoljno posla nego sad još voditi dnevnik ponašanja? S obzirom da srednja škola nije obavezna, predlažemo suspenziju s nastave u slučaju većeg prekršaja, a u slučajevima  konstantnog ometanja nastave, nakon par opomena, neku kaznu, recimo čišćenje (oko) škole, dežurstvo i sl.   Ovim novotarijama ne samo da nitko neće davati opomene , ukore ni slično, no možda je to i vaš cilj. Već sad se u školi izbjegavaju davati opomene zbog ometanja nastave  jer je \"previše posla\" s papirologijom.  Sve ste otežali dodatnom papirologijom, prije je učeniku ipak značila ta neka opomena koja se mogla dobiti na puno brži i lakši način  nego je to slučaj sad.  Molim vas, uvažite konačno mišljenje nastavnika i prestanite nas tretirati kao maloumnike!"]
[435,"MIRKA LONČAR","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Pohvalno je što pravilnik prepoznaje i učenike u riziku za razvoj problema u ponašanju, ali nije definirano tko to određuje."]
[436,"Zorana Brodarić","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","(1) Tko procjenjuje koji su to učenici u riziku i prema kakvim mjerilima?\n(2) Što znači nemarno se odnositi prema školskim obvezama, treba jasno precizirati."]
[437,"MARINA MAREGA SELECKI","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Nije definirano tko procjenjuje je li neki učenik u riziku za razvoj problema ili ima problema u ponašanju. Ovaj članak je u kontradikciji s člankom 3 st.2 Pravilnika o kriterijima za izricanje pedagoških mjera stoga se ne treba na njega niti pozivati već se treba jasno navesti i opisati ponašanja učenika u riziku i učenika s problemima u ponašanju."]
[438,"Jelena Marić","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Tko su ti koji procjenjuju da je učenik u riziku za razvoj problema u ponašanju? Riječ nemarno je općenita i treba konkretno definirati situacije, kojih propisanih pravila škole ( Kućnog reda, Statuta ili..), nedovoljno poštuje druge je isto preopćenito."]
[439,"Ivana Valjak Ilić","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","(2)  Na što se misli pod propisana pravila škole? Kućni red i statut?\nŠto znači \"nemarno\"?"]
[440,"Edita Mrkonjic","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Postovani, \nCitajuci prijedlog pravilnika 26 pocela sam se pitati gdje ja to radim. U nekoj kazneno-popravnoj ustanovi? \nMislim jos uvijek da radim s djecom. Djecom koja ce iskusavati granice. Koja ce se npr upustiti u pricu s prijateljem iz klupe ili onim iza njega. sto definitivno nije pridrzavanje propisanih pravila skole. Zar ga zbog toga treba ukljuciti u odgojno-obrazovnu potporu u trajanju od najmanje 6 mjeseci? Naravno da ne. Ali u jednom momentu ta je brbljivost presla granicu. Zasto? Jer nema ucinkovite mjere koja bi sankcionirala takvo neprihvatljivo ponasanje u zacetku. I tako ce sustav dovesti ucenika do toga da postane ucenik sa rizikom za razvoj problema u ponasanju. \nIsto tako na neke ucenike djelovat ce opomena, pogled,  Na neke nece. Nakon koliko pricanja na satu mogu procijeniti da je taj ucenik ucenik u riziku za razvoj problema u ponasanju? \nSto je to ponasanje koje blaze odstupa od ponasanja primjerenih dobi? Sto su to ponasanja primjerena dobi? Je li nepisanje zadaca ponasanje primjereno dobi? Ja mislim da je. Jer vecina djece najrade ne bi napisala zadacu.\nSto znaci nemarno se odnose prema skolskim obavezama? Je li kampanjsko ucenje nemaran odnos prema skolskim obavezama? Ili ste pri tom mislili sam na neredovito nosenje pribora? Koliko puta ga treba zaboraviti da bi postao ucenik u riziku za razvoj problema u ponasanju? Za koje od ova dva primjera uceniku treba odgojno obrazovna potpora?\nSto znaci nedovoljno postuje druge? Koliko puta treba pokazati to nepostivanje da bi ga se etiketiralo kao ucenika u riziku za razvoj problema u ponasanju? I opet pitam zasto se ne bi na prvu sankcioniralo nepostivanje nekom trenutnom mjerom pa ucenik ne bi to ponovio nego se treba cekati da to ponovi vise puta, sve dok ne postane ucenik u riziku za razvoj problema u ponasanju."]
[441,"Ivan Bilobrk","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","1. Iako se zalažem za ukidanje ovog besmislenog Pravilnika, za slučaj da nemate dovoljno hrabrosti povući ga i tako priznati da ste predložili bedastoću, on zaista ne smije ostati ovakav. Potpuno je nejasno tko bi trebao utvrditi navedena odstupanja kao i to koliki je to stupanj blažeg odstupanja. Puno toga je prepušteno vlastitoj interpretaciji. \n\n2. \"... imaju teškoća u ostvarivanju i održavanju vršnjačkih odnosa i zalaganju za sebe\" - I can't even..."]
[442,"Dijana Krunić","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","U članku 3. stavku 2. treba biti jasnije  navedena povezanost s Pravilnikom o kriterijima za izricanje pedagoških mjera, (posebno člankom 7. stavak 2.  i člankom 5. stavak 1. tog Pravilnika). \nTreba uzeti u obzir da je svrha izricanja pedagoške mjere da se utječe na promjenu ponašanja učenika, te da je ona poticaj na odgovorno i primjereno ponašanje učenika. \nIzostanak pedagoške mjere  može značiti da se nisu primijenili svi uobičajeni  potrebni odgojno-obrazovni postupci koji se primjenjuju prije pružanja odgojno obrazovne potpore predviđenom člankom 5. ovog Pravilnika."]
[443,"GORAN GOTLIBOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Potrebno je konkretizirati navedena ponašanja učenika. Dvije različite osobe različito shvaćaju nemaran odnos prema školskih obvezama. Na koje školske obveze se misli? Ako se ovdje misli na obveze propisane Statutom škole onda treba tako navesti. Isto vrijedi za ostale kategorije nedovoljnog poštivanja i teškoća u ostvarivanju odnosa. Ovako općenito izrečenim ponašanjima, značajan dio učenika će zadovoljiti uvjete za svrstavanje u rizičnu skupinu."]
[444,"Jelena Rožić","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","U čl. 3. kao jedno od rizičnih ponašanja navodi se nemaran odnos prema školskim obvezama. Nije jasno na koje se obveze ovdje mislim, no ako je riječ ISKLJUČIVO o primjerice pisanju domaćih zadaća, redovitom donošenju pribora na sat i sličnom, takvo bi se neizvršavanje obaveza trebalo reflektirati na zaključnu ocjenu, ne dovoditi u vezu s problemom u ponašanju."]
[445,"Jelena Rožić","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Nejasno je definirano tko procjenjuje jesi li učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju ili imaju problema u ponašanju. Ponašanja definirana u čl. 3. i 4. nejasno su opisana riječima \"nemarno\", \"nedovoljno\" i \"neprihvatljivo\". Ponašanja učenika u školi zbog kojih je potrebno učeniku izreći pedagošku mjeru uglavnom su prilično transparentno definirana kućnim redom pojedinih škola."]
[446,"DEJANA BOUILLET","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Impulsna ponašanja (ako su protivna propisima) su već uređena sustavom pedagoških mjera i drugim propisima. Ovdje se ne radi o kažnjavanju, već o intervenciji. Ako joj se pristupi kao kažnjavajućoj, onda je penološka, a ne odgojno-obrazovna.\nMože se izbjeći nejasan fenomenološki opis rizičnih ponašanja tako da se u stavku 2 preuzme definicija iz Standarda na kojima se termin i temelji. Najvažnijim mi se čini da se odgojno-obrazovna podrška ni na koji način ne stavlja u kontekst kažnjavanja, već podrške koja (ako i nije nepohodna) nikome neće štetiti, a može i treba spriječiti ili bar svesti na manju mjeru nepovoljne ishode u budućnosti (u odnosu na obrazovanje, prije svega)."]
[447,"Bernarda Jug","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Točno je ovo što navodi gospodin Mario Šimudvarac. Odakle ste samo izvukli i tko vam je kreirao takve termine?! Kakve su to novotvorenice u hrvatskome jeziku?!\nOvo \"učenik u riziku za razvoj problema u ponašanju\" je toliko nejasno i nespretno, toliko loše, toliko namjerno ili slučajno krivo napravljeno da već vidim probleme s tumačenjem i nemogućnošću primjene u praksi.\nPravilnik u ovakvim slučajevima mora biti KRATAK, JASAN, PRECIZAN I TO MATEMATIČKI PRECIZAN. \nMatematički precizan!\nDefirajte jasne obveze, jasne posljedice kršenja obveza, jasne kazne, definirajte jasne granice, definirajte jasno terminologiju koja mora biti JEDNOZNAČNA, a ne ovako mutna i zbunjujuća te toliko relativizirajuća da je u samom startu diskriminirajuća prema svima.\nPravilnik mora biti tako kratak da ga se u dahu može pročitati, baš kao i pravilnik o pedagoškim mjerama koji ste prvi trebali dovesti u red, a ne ići od ovoga.\nTo mora biti kratko, matematički jasno i precizno, bez ikakve mogućnosti za različite interpretacije i PROIZVOLJNA TUMAČENJA.\nUčeničko ponašanje je impulsno, iznenadno i zahtijeva rješenja ODMAH jer oni to i rade zato da vide ODMAH KOJE SU POSLJEDICE!!! \nSvi dobri stari pedagozi to znaju. Mjera koja se ne izriče odmah, koja podliježe proceduri i papirologiji sličnoj našem aljkavom sudskom sustavu gdje umreš dok dočekaš pravdu, ako ikada dočekaš, ta sporost, ta hladnoća, ta birokratiziranost čovječnosti, istine i pravde, ne smiju se prenositi na škole! Već se to na škole prenijelo i to je uzrok ovom neredu i anarhiji u školama! Nedopustivo!\nŠkola je živi organizam koji mora imati RIJEČ KAO SVETINJU. \nRIJEČ MORA BITI ZAKON.\nNema papirologije, ukinite papirologiju zauvijek!!!\nIstoga trena se mora izreći riječima odgovarajuća sankcija i istoga trena kada se ometa nastava i uništava radna atmosfera za sve ostale učenike koji bi nam ipak morali biti prioritet, učitelj MORA DOBITI TU AUTONOMIJU I SLOBODU KOJOM SE U ŠKOLI ZA ŽIVOT HVALITE, da učenika udalji s nastave i da dalje posvećeno radi s ostalim učenicima! Bavljenje devijantnim ponašanjem nije primarni posao učitelja. To je silni gubitak energije i vremena koje treba posvetiti učenicima koji su u školu došli učiti, oplemenjivati se, a ne gledati kako im se učitelj ne može posvetiti jer se bavi uvođenjem reda i mira, osiguravanjem mirne i zdrave radne atmosfere koja bi se morala podrazumijevati i jer glumi policajca, specijalca za devijantna ponašanja i slično. \nDosta više tog nereda! \nOslobodite učitelja konačno uloge policajca i zatvorskog čuvara i pozabavimo se konačno učenicima na kojima svijet ostaje! \nUvedite rad kao odgojnu mjeru. Bez rada nema života.\nRad je najbolji čovjekov učitelj i najbolji odgajatelj.\nI neka oni koji su pisali ovaj pravilnik prouče učitelja J. T. Gattoa pa će shvatiti lakrdiju ovog pravilnika i postojećih \"pedagoških mjera\" i odmah znati da dvije trećine ovih ispraznih pravilnika i papira treba baciti u smeće, resetirati se i vratiti društvo i škole na tvorničke postavke pravih vrijednosti. \nRad = Dar."]
[448,"Mario Šimudvarac","PRAVILNIK,\nČlanak 3. ","Pojam \"učenika u riziku za razvoj problema u ponašanju\" veoma je čudan i neobičan. Na koji način procijeniti navedene rizike? S jedne strane, nikoga ne možemo unaprijed etiketirati odrednicom \"učenik s rizikom za razvoj problema u ponašanju\" prije nego što počini takvo neprihvatljivo ponašanje. Sam je naziv veoma nespretan. S druge strane, oni učenici, koji počine navedena ponašanja navedena u drugom stavku, već su učenici s problemima u ponašanju i treba im se pristupiti ozbiljno. Dakle, bilo kakva kršenja pravila i normi treba se smatrati problemima u ponašanju. Njihove razine već je definirao Pravilnik o kriterijima za izricanje pedagoških mjera. Stoga, izdvajanje dvije skupine učenika nije potrebno u ovom tekstu."]
[449,"Pragma","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Predlažemo da stavak glasi: “(1) Učenici s problemima u ponašanju su učenici čija ponašanja značajno odstupaju od ponašanja primjerenih dobi, situaciji, kulturnim i društvenim normama u školi, obitelji i/ili širem okruženju, a čije posljedice mogu štetno utjecati na samog učenika i/ili okruženje i time otežavati njegovu uspješnu socijalnu integraciju.”"]
[450,"Šime Šuljić","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Ako učenik oštećuje ili uništava imovinu, napada druge učenike ili im otima osobne stvari i drugo, onda se to može tako i imenovati. Sve trpati pod pojmom neprihvatljivo je ublažavanje i zamagljivanje problema. Prijedlog izbaciti riječ neprihvatljivo i preciznije se odrediti u članku."]
[451,"Tanja Mihoković","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Čl. 4 se po mojem mišljenu UOPĆE ne razlikuje od Čl.3. Ili se razlikuje u detaljima i semantici, zbog toga što su i jedan i drugi članak u potpunosti prepušteni osobnoj i izuzetno subjektivnoj procjeni. Nisu JASNO i PRECIZNO navedena ponašanja koja pripadaju toj skupini. Npr. razlika u navodima \"ne poštuje druge\" i \"nedovoljno poštuje druge\" isključivo je semantička.\nKao i u prethodnom članku, jasno treba definirati koja osoba je zadužena za procjenu kategorije ponašanja i to nikako ne smije biti razrednik niti bilo koji nastavnik ili učitelj, jer nisu stručni u donošenju takve procjene."]
[452,"BLAŽENKA KUNAC","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Čl. 4. \nNeprecizno, nedorečeno, ostavljeno subjektivnoj procjeni. Tko odlučuje što je neprihvatljivo ili nije? \nU prošlom članku „blaže odstupaju“, u ovom „odstupaju“. Tko određuje granicu to dvoje?\n◊ neprihvatljivo se odnose prema školskim obvezama – definirajte „neprihvatljivo“!\n◊ neprihvatljivo se odnose prema imovini i okruženju – definirajte „neprihvatljivo“!\n◊ ne poštuju druge – definirajte što znači poštivati drugoga!\n◊ vrijeđaju dostojanstvo druge osobe omalovažavanjem ili širenjem neistina i glasina o drugome učeniku ili radniku škole u fizičkom i/ili virtualnom okruženju – tko je zadužen da ispita je li nešto što učenik priča neistina ili istina? Razrednik? Policija? \n◊ na neprihvatljiv način pokušavaju ostvariti vršnjačke odnose i zalagati se za sebe – koji su to neprihvatljivi načini?"]
[453,"Nina Šegvić","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Postavlja se pitanje tko određuje koja su ponašanja primjerena dobi, situaciji, kulturnim i društvenim normama u školi, obitelji itd. Procjena radi li se kod nekog učenika o rizičnim ponašanjima ili problemima u ponašanju je ovim Pravilnikom vrlo upitna:ostavlja prostora za subjektivne interpretacije (ne)prihvatljivog ponašanja tj.odnosa prema školskim obvezama.\nKoje su to zakonom propisane norme ponašanja?"]
[454,"Gordana Cecić-Sule","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Nejasno je što je to \"neprihvatljivo\" ponašanje Ono što je jednom učitelju/nastavniku neprihvatljivo, drugom  može biti sasvim OK i prihvatljivo.\nOsim toga koje su to zakonom propisane norme ponašanja? I o kojem je Zakonu uopće riječ? Ako se radi o zakonskim prekršajima to više i nije u nadležnosti škole."]
[455,"Andreja Pevec","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Smatram da su pojmovi kojima se opisuju učenici s rizikom u ponašanju i učenici s teškoćama poput neprihvatljivo, nedovoljno, nejasno dvosmisleni i mogu se tumačiti na različite načine te upitno kako će radnici u školama uopće razgraničiti ta dva pojma."]
[456,"BARBARA SMILOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Norme ponašanja u školi su često bitno drugačije od normi ponašanja u obitelji i širem okruženju. Prema čijim kriterijima će se procjenjivati odstupa li učenik od norme? Ukoliko je kod kuće i u medijima normalno biti agresivan prema pripadnicima druge vjere/nacije/spola/kluba tko je škola da se preodgaja učenika i sprječava njegovu uspješnu socijalnu integraciju?"]
[457,"Renata Pintar","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","\"neprihvatljivo\" ponašanje nije dovoljno precizno, što je jendom nastavniku neprihvatljivo, drugom nastavniku može biti prihvatljivo."]
[458,"KATARINA ŠKOT","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","U čl. 4. navodi se učenikovo ponašanje u obitelji i/ili širem okruženju. Ovaj je navod u kontradikciji za čl. 6 koji se referira na Konvenciju o pravima djeteta. Škola je institucija čiji primarni posao nije intervenirati u dinamiku obiteljskog okruženja, a u krajnjoj liniji, učenici imaju pravo na privatnost što se njihovog privatnog života tiče."]
[459,"IVA RAMLJAK","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Definirati metode procjene. \nUjednačiti tekst Pravilnika, u prethodnom članku \"nemarno se odnose\", u ovom članku \"neprihvatljivo se odnose\" - postoji li razlika u kvaliteti ovih ponašanja ili je samo stvar propusta? Nabrajanje ponašanja na ovaj način pridonosi nejasnoći cijelog Pravilnika. U stavku 2, \"krše zakonom propisane norme ponašanja\", nije jasna potreba ove linije - osoba koja krši pravne norme bit će kažnjena na način propisan određenim zakonom, što nas opet vraća na potrebu odvajanja intervencija i kazni."]
[460,"Tanja Cvijanović Sitpić","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Koje su to zakonom propisane norme ponašanja?"]
[461,"Danijela Uljević","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","S obzirom da treba razlikovati primjerena ponašanja ovisno o dobi učenika, držim da ovakav sveobuhvatan pravilnik nema previše smisla. Stalno se proteže \"neprihvatljivo\" ponašanje, ali nigdje ono nije propisano, a isto tako ne decidira se kojim zakonom su to propisana prihvatljiva ponašanja?"]
[462,"Tanja Dumbović","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Ponovno neprecizno opisana kategorija učenika - veliki broj učenika nekad krše propisana pravila škole, nekad ne poštuju druge, nekad i vrlo često ne izvršavaju školske obaveze. Potrebno je jasno definirati koja od navedenih ponašanja je dovoljan kriterij za svrstavanje učenika u kategoriju \"Učenici s problemima u ponašanju\", koliko često se takva ponašanja trebaju manifestirati (u školi, izvan škole). Učenici s problemima u ponašanju manifestiraju poteškoće u ponašanju unutar škole, kao i izvan škole - u domeni na koju škola ne može utjecati (utjecaj društva, obiteljska dinamika). Za takve učenike potrebna je intervencija socijalnih službi i drugih stručnjaka.\nNadovezala bih se i na Pravilnik o osnovnoškolskom i srednjoškolskom odgoju i obrazovanju učenika s teškoćama u razvoju  - nejasno kako uskladiti ovaj Pravilnik s učenicima s teškoćama u razvoju koji pokazuju poremećaje u ponašanju, kako uskladiti treminologiju, kako postupati prema učenicima koji primjerice pokazuju određena neprihvatljiva ponašanja navedena u ovom članku, a prema istim učenicima se provodi primjereni program obrazovanja za učenike s teškoćama (Orjentacijska listu učenika s teškoćama - skupina 6. Poremećaji u ponašanju i oštećenju mentalnog zdravlja)."]
[463,"DANIJELA DRAGANIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Koja su to ponašanja primjerena ili neprimjerena određenoj dobi? Tko to utvrđuje?"]
[464,"Alenka Taslak","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Široko i nejasno opisan članak. Tko procjenjuje učenika? Kako procijeniti situaciju u obitelji, ako ne postoji suradnja roditelja?"]
[465,"Domagoj Kostanjevac","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Ovaj članak opet nejasno i preširoko definira učenike s problemima u ponašanju. Osim što treba jasno reći tko će najsigurnije moći reći tko je učenik s problemima u ponašanju, kriteriji navedeni u ovom članku opet će omogućiti da se prevelik broj učenika definira kao učenici s problemima u ponašanju. Je li dovoljno da učenik samo jednom npr. krši propisana pravila škole pa da se kaže da je on učenik s problemima u ponašanju? Ako je riječ o ponašanjima koji odstupaju od ponašanja primjerenih normama u školi, obitelji i širem okruženju, kako to ujednačiti kada su norme različite, kada u nekim okruženjima povremeno nasilje se tolerira, nasilje kao odgovor na nasilje se tolerira? Što s učenicima koji dolaze iz tih okruženja. Što točno znači \"neprihvatljivo se odnose prema školskim obvezama\"? Ako je to opet vezano uz učenje i pisanje zadaće, onda se ovaj pravilnik miješa s pravilnikom o ocjenjivanju. Također, ako su to učenici koji izražavaju ponašanja iz navedenih stavaka Pravilnika o kriterijima za izricanje pedagoških mjera, onda će to opet biti znatan dio učenika u školi, što će primjenu Pravilnika učiniti nemogućom."]
[466,"JOSIP JELČIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Čitajući ove članke, stječe se dojam da bi nastavnici trebali pratiti učenikovo ponašanje i izvan škole, u obitelji i širem okruženju, što je u najmanju ruku nemoguće, ali i neprimjereno i nedopustivo."]
[467,"Lucija Kalin","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","U članku 3. stavku 2 preopćenito su opisani učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju. Prema navedenim kriterijima u tu kategoriju moglo bi ući i 90% učeničke populacije. \nU tom smislu pravilnik je ambivalentan: odnosi li se on na cjelokupnu školu ili je selektivno indiciran za određene skupine učenika?"]
[468,"IVANA DELAČ","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Prva četiri navedena ponašanja su nedovoljno definirana te se dio njih odnosi na velik broj učenika u svakoj školi, jer su ujedno i sastavni dio normativnog razvoja u djetinjstvu i adolescenciji. Sva navedena ponašanja su nedovoljno konkretno definirana i ostavljaju širok prostor za interpretaciju."]
[469,"IGOR SOLDIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Koje su norme ponašanja zakonom propisane?"]
[470,"IGOR SOLDIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Što se podrazumijeva pod frazama\"neprihvatljivo\", \"nemarno\", \"nedovoljno\"? \nTrebaju konkretne, izravne smjernice - točno definirana ponašanja."]
[471,"IGOR SOLDIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Koja je razlika izmedu nemarno se odnose prema skolskim obavezama iz cl. 3. i neprihvatljivo se odnose prema istima, iz cl.4.? \n Odnosno sto uopce znaci neprihvatljivo se odnositi prema skolskim obavezama?\n Koja je razlika izmedu nedovoljno postuju druge i ne postuju druge. Valjda ili postuju ili ne postuju."]
[472,"DAJANA VIDAKOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Tko procjenjuje da je netko učenik s problemima u ponašanju? \nŠto su ponašanja primjerena dobi, situaciji, kulturnim i društvenim normama? Ovo je toliko široko i nejasno postavljeno da se može odnositi gotovo na bilo koga.\nŠto je neprihvatljiv način ostvarivanja vršnjački odnosa? \nI kakve veze ima škola s kršenjem zakona? Ako je prekršen zakon, time se treba baviti policija, a ne stručna služba i razrednik!"]
[473,"Ana Stipić ","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Kao razrednik jednog od boljih razreda u svojoj školi, moram reći da prema članku 3. i 4. ovog prijedloga, mogla bih napisati prijedlog za svakog svog učenika, svaki učenik koji priča pod nastavom, pogleda na mobitel je prekršio pravila škole, da ne ulazim u to da ''poštuje druge'', znači svaki učenik u mom razredu pokazuje rizik za razvoj u ponašanju tj ima probleme s ponašanjem !?! Kako ja kao razrednica da procijenim rizike kada sam tjedno jedan sat na satu razrednika sa svojim učenicima? Trenutno ja bih ih sve preodgojila da poštuju razredne kolege te da šute kada netko drugi priča, da se ustanu kada netko posjeti nastavu i pozdrave bez da im ja moram to svaki puta reći. Ali di je tu onda poštivanje tuđih mišljenja, stanja, što je s djecom koja su takva po prirodi pa moraju svakom nešto odgovoriti, često šaljivo, ali opet prekidaju nastavu. Mijenjajte i statute škole ne samo načine donošenja pedagoških mjera. Tri godine radim s tom djecom, pričam, rješavam probleme i savjetujem ih ne samo u vezi nastave i škole, nego i trenutnog i daljnjeg života, a sada bi trebala još i pisati upute kako da se smanji rizično ne prihvatljivo ponašanje. Mogu reći da tek u trećoj godini smo došli do toga da nemaju opomena za neopravdane sate, ponašanje im je u skladu sa zahtjevima svakog pojedinačnog nastavnika, znači nitko se ne žali na njih i još su im ocjene super. Ali za to je trebalo tri godine mog razumijevanja i rada jer mi je stalo do te djece i hoću da budu ljudi kada izađu iz škole. Ja sam po struci agronom ne psiholog, iako imam pedagoške kompetencije položene na PPDM izobrazbi, pa čak se i profesionalni psiholozi izgube u današnjem ponašanju djece, u postupanju s njima.\n Molim vas poradite na mjerama kao ako si nešto uništio to ćeš vratiti na način da odradiš dobrotvorni rad za školu, neka tjedan dana bude zadužen za pomoć spremačicama u čišćenju škole, ja mislim da to nije ispod časti nikome, da to nije ni težak ni prisilan rad i znam da imaju ljudi koji su plaćeni za to, ali ti su ljudi plaćeni da pometu i očiste, ne da odljepljuju žvakaće, hrakce itd. Poradite na mjerama da učenici budu udaljeni iz škole na skrbi roditelja, ja mislim da bi se i roditelji kada im dijete sijedi kući tjedan, dva, pokrenuli u smislu odgoja. Poradite na kaznama tj pedagoškim mjerama OPOMENA I UKOR itd je samo slovo na papiru koji njima baš ništa ne znači, poradite na izvannastavnim aktivnostima, platite nastavnicima da budu s tom djecom dok su u kazni, neka nešto naprave korisno (pokose oko škole, okopaju korove oko cvijeća, zaliju školsko cvijeće, naprave pano, i da kažem poraditi na kazni jer nagrada im ne treba za takvo ponašanje. Ovim pravilnikom nagrađujemo našu djecu - učenike da samo vi radite po svom mi ćemo pisati papire i preporuke, nadajući se da će to pomoći. Kome? Malo više ih vezati za školu, organizirati druženja učenika u sportu, prirodi, kemiji, glumi, umjetnosti pa će djeca naučiti poštovati jedni druge, svoj rad i doprinos zajednici, naučiti će se ponašati, ali ne bitno je da oni znaju sve moguće jednadžbe, definicije i da ostvaruju svoje ishode, mi svoje ciljeve naravno na papiru. Jer kako sam ja ostvarila cilj ako je pola razreda nešto naučilo, napravilo, primijenilo, evaluacijom sata vidim kome je što ostalo u glavi, dali su shvatili i nisam ponosna na sebe zbog svih onih kojima nije jasno, ali eto plan i program diktira što sve moramo proći i naučiti, pa tko je svaka čast, no što je s ostatkom učenika, kada se to nadoknadi??? Kako je moguće da ljudi koji su stručni i na visokim pozicijama, ljudi koji su ovo sastavljali nemaju tu širinu pogleda???"]
[474,"Kristina Lukačić","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Vrlo je tanka razlika između \"nedovoljno poštuje druge\" i \"ne poštuje druge\". Tko će to procijeniti. To je sve ista kategorija učenika, samo se u postupcima s njima treba vidjeti mala razlika.\nOpet točka iz starog Pravilnika koja nije uvrštena, svakako uvrstiti."]
[475,"Marin Divić","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Kopirati iz navedenog Pravilnika ponašanja opisana u članku 3. stavku 3., 4. i 5. zbog bolje preglednosti."]
[476,"IVA CVIJETIĆ KOVAČEVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","U opisu učenika koji su u riziku za razvoj problema u ponašanju (članak 3) i učenika s problemima u ponašanju (članak 4) ne postoje gotovo nikakve razlike, te bi se trebali objediniti. Jasno mi je da u teoriji postoje razlike, ali u praksi će to preopterećom razredniku biti jako teško, da ne kažem nemoguće, razlikovati."]
[477,"Vesna Suvala","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Nastavnici najčešće nemaju uvid u ponašanje učenika u obitelji i širem okruženju, prema tome, to ne može biti kriterij za procjenu ponašanja učenika."]
[478,"Leopoldina Vitković","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Tko procjenjuje jesu li učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju ili imaju problema u ponašanju?"]
[479,"Helena Karlić Mujo","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Nejasna je razlika u nekim ponašanjima koja za posljedicu imaju uključivanje u potporu i tretman. Npr. ponašanje koje upućuje na nepridržavanje propisanih pravila škole za posljedicu ima odgojno-obrazovnu potporu, a kršenje propisanih pravila škole za posljedicu ima stručni tretman."]
[480,"Alma Kalinski","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Molim, maknuti alineju \"ne poštuju druge\" (vidi komentare o Čl. 3 o istomu). \nNavesti što konkretno učenici čine ili krše i na koje se neprihvatljive odnose misli."]
[481,"Kristina Bišćan","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Što to znači da učeničko ponašanje odstupa od ponašanja primjerenih dobi, situaciji, kulturnim i društvenim normama u školi, obitelji i/ili širem okruženju?\nZnači li to da učenik koji je u okruženju u kojem je normalno psovati guratii, tući ili omaložavati (vršnjake ili odrasle) opravdan  društvenim normama jer eto dolazi iz takvog društva/obitelji? Opet ćemo štiti one zaista problematične? Svi su bezobrazni/neodgojeni pa eto može i taj?"]
[482,"MARIJA GABELICA","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","U članak 4. \nOduvijek je bilo \"hahara\" , no bilo je i metoda. Nisu svi učenici kriminalci, nego su većinom normalna draga djeca, kojima je dosadno ili se prave važni i sl., no  koji bi ipak trebali okusiti neku odgojnu metodu. Pri tom mislim, da ako ometa nastavu, ne izvršava  zadatke, onda i ne mora biti prisutan, tj. srednja škola nije obavezna, trebalo bi ponovo dopustiti udaljavanje s nastave! A ako je učenik osnovne škole u pitanju, onda treba zvati roditelje koji ga preuzimaju, isto kao što rade u slučaju ako ima temperaturu ili sl.  Mi nismo niti psiholozi niti psihijatri , nego predmetni nastavnici kojima uz to što imaju ogroman prag tolerancije ipak imaju prag do kad sve to mogu toleriati a da ne obolimo! Morate nam omogućiti da obavljamo svoj posao neometani, da se posvetimo dobrim đacima, a ne uvijek i isključivo lošima!"]
[483,"Vedrana Radović","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Što se podrazumijeva pod frazama\"neprihvatljivo\", \"nemarno\", \"nedovoljno\"? Meni je možda neprihvatljivo nepisanje domaćih zadaća ili nenošenje školskog pribora, a mom kolegi je to sasvim normalan i sastavni dio odrastanja. Ili obrnuto. Od takvih uopćenih riječi zapravo nemamo puno koristi. Trebaju konkretne, izravne smjernice - točno definirana ponašanja. Ali svakomu tko radi s adolescentima jasno je da se nikada neće moći decidirano navesti koja su to neprihvatljiva ponašanja nastala iz nekog trenutnog \"bunta\", a koja su zbilja ona koja vode problemima u ponašanju."]
[484,"Zorana Brodarić","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","S obzirom da treba razlikovati primjerena ponašanja ovisno o dobi učenika, držim da ovakav sveobuhvatan pravilnik nema previše smisla. Stalno se proteže \"neprihvatljivo\" ponašanje, ali nigdje ono nije propisano, a isto tako ne decidira se kojim zakonom su to propisana prihvatljiva ponašanja?"]
[485,"MARINA MAREGA SELECKI","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Nije definirano tko procjenjuje je li neki učenik u riziku za razvoj problema ili ima problema u ponašanju. Ovaj članak je u kontradikciji s člankom 3 st.2 Pravilnika o kriterijima za izricanje pedagoških mjera stoga se ne treba na njega niti pozivati već se treba jasno navesti i opisati ponašanja učenika u riziku i učenika s problemima u ponašanju."]
[486,"Udruga hrvatskih srednjoškolskih ravnatelja","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Navedena ponašanja se često primjećuju kod učenika srednjih škola te nije jasno kako će se povući granica između \"adolscentske krize\", ispitivanja granica i kategoriziranja u \"učenici s problemima u ponašanju\". Navedene opisnice su vrlo teško mjerljive i prepostavljaju subjektivnu procjenu."]
[487,"Jelena Marić","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Tko su ti koji procjenjuju da je učenik u problemima u ponašanju? Riječ neprihvatljivo je općenita i treba konkretno definirati situacije, kojih propisanih pravila škole ( Kućnog reda, Statuta ili..), gdje su propisane norme ponašanja?"]
[488,"Ivana Valjak Ilić","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","(1) Navodi se da su problemi u ponašanju odstupanje od ponašanja primjerenih dobi. Ovaj nacrt pravilnika odnosio bi se na učenike od 6 do 18 godina i time ni sam ne poštuje razliku u dobi učenika koja se proteže od 6 do 18, nekad i 19 godina. Nužno je razdvojiti osnovne i srednje škole u ovakvim pravilnicima, a potrebno se i osvrnuti i na predškolski odgoj i osloniti se na spoznaje dobivene ranom intervencijom.\n(2) Nije jasno što znači \"neprihvatljivo\", a vrlo je upitno koji to zakon propisuje norme ponašanja. O kojemu je zakonu riječ?"]
[489,"Edita Mrkonjic","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Koja je razlika izmedu nemarno se odnose prema skolskim obavezama iz cl. 3. i neprihvatljivo se odnose prema istima, iz cl.4.? \n Odnosno sto uopce znaci neprihvatljivo se odnositi prema skolskim obavezama?\n Koja je razlika izmedu nedovoljno postuju druge i ne postuju druge. Valjda ili postuju ili ne postuju."]
[490,"Ivan Bilobrk","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","1. Iako se zalažem za ukidanje ovog besmislenog Pravilnika, za slučaj da nemate dovoljno hrabrosti povući ga i tako priznati da ste predložili bedastoću, on zaista ne smije ostati ovakav. Kakvo je to uopće ponašanje primjereno obitelji i odakle školi pravo uopće ulaziti u to? Znači li to da učenik Pero Perić ima problem u ponašanju ako razrednik smatra da čim Pero ne ide na vjeronauk jer je razrednikovo poimanje obitelji isključivo vjerničko? Ovo je vrlo škakljivo i krajnje nepotrebno. \n\n2. Kršenje Zakonom propisanih normi ponašanja treba utvrditi najprije policija, a onda sud. Škola tu nema što provoditi. Tko bi trebao utvrditi poštuje li učenik druge? Čijim aršinom se to mjeri? Osim toga, što ako se neprihvatljivo ponašanje dogodi više puta? Znači li to otvaranje više paralelnih postupaka? Produljenje postojećeg?"]
[491,"Jelena Rožić","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Spominju se \"zakonom propisane norme ponašanja\". Nekome tko je učitelj i stručni suradnik, a ne pravnik ili socijalni pedagog ova konstrukcija nije jasna. Jesu li norme ponašanja propisane zakonom? Je li zadaća škole da procjenjuje zakonitost ponašanja učenika? Dakako, ako se ovdje mislilo na nezakonito ponašanje (poput krađe), onda se očekuje da intervenira policija, te opet nije na školi da pruža stručni tretman ako je učenik uključen u učinkovitije mjere tretmana izvan školske ustanove. Naravno da će učeniku u tom slučaju biti izrečena adekvatna pedagoška mjera."]
[492,"Jelena Rožić","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","U čl. 4. navodi se učenikovo ponašanje u obitelji i/ili širem okruženju. Ovaj je navod, po mom viđenju, u kontradikciji za čl. 6 koji se referira na Konvenciju o pravima djeteta. Škola je institucija čiji primarni posao nije intervenirati u dinamiku obiteljskog okruženja, a u krajnjoj liniji učenici imaju pravo na privatnost što se njihovog privatnog života tiče."]
[493,"Jelena Rožić","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Nejasno je definirano tko procjenjuje jesi li učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju ili imaju problema u ponašanju. Ponašanja definirana u čl. 3. i 4. nejasno su opisana riječima \"nemarno\", \"nedovoljno\" i \"neprihvatljivo\". Ponašanja učenika u školi zbog kojih je potrebno učeniku izreći pedagošku mjeru uglavnom su prilično transparentno definirana kućnim redom pojedinih škola."]
[494,"DEJANA BOUILLET","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Rekla bih da zakoni upravo i normiraju dozvoljena i nedozvoljena ponašanja. Nitko ne očekuje da učitelji i/ili nastavnici znaju sadržaj svih zakona, no već Zakon o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi kao neprihvatljiva (znači: nedozovljena) ponašanja navodi: povreda dužnosti, neispunjavanje obveza i izbor nasilničkog ponašanje učenika. Znači, možda ni tu ne treba dodatno pisati koja su to ponašanja kojima učenik upućuje na potrebu stručnog tretmana, ako je zbunjujuće. Osobno mislim da je svako nabrajanje jako rizično jer se uvijek nešto može zaboraviti ili preskošiti, a bit intervencije je pružiti podršku svakom učeniku prije no što se problem razvije do neslučenih i neželjenih razmjera. Možda se može ostati na zakonskoj definiciji, ili na pravilniku o pedagoškim mjerama. Samo je bitno da se pravilnik ne tumači kao reakcija na problem, već kao prevencija problema."]
[495,"Davorka Radovanović","PRAVILNIK,\nČlanak 4.","Ad 2.) U čl. 3. kao jedno od rizičnih ponašanja navodi se nemaran odnos prema školskim obvezama. Nije jasno na koje se obveze ovdje mislim, no ako je riječ ISKLJUČIVO o primjerice pisanju domaćih zadaća, redovitom donošenju pribora na sat i sličnom, takvo bi se neizvršavanje obaveza trebalo reflektirati na zaključnu ocjenu, ne dovoditi u vezu s problemom u ponašanju.\nAd 3.) U čl. 4. navodi se učenikovo ponašanje u obitelji i/ili širem okruženju. Ovaj je navod, po mom viđenju, u kontradikciji za čl. 6 koji se referira na Konvenciju o pravima djeteta. Škola je institucija čiji primarni posao nije intervenirati u dinamiku obiteljskog okruženja, a u krajnjoj liniji učenici imaju pravo na privatnost što se njihovog privatnog života tiče. \nAd 4.) U istom se članku spominju \"zakonom propisane norme ponašanja\". Nekome tko je učitelj i stručni suradnik, a ne pravnik ili socijalni pedagog ova konstrukcija nije jasna. Jesu li norme ponašanja propisane zakonom? Je li zadaća škole da procjenjuje zakonitost ponašanja učenika? Dakako, ako se ovdje mislilo na nezakonito ponašanje (poput krađe), onda se očekuje da intervenira policija, te opet nije na školi da pruža stručni tretman ako je učenik uključen u učinkovitije mjere tretmana izvan školske ustanove. Naravno da će učeniku u tom slučaju biti izrečena adekvatna pedagoška mjera."]
[496,"Pragma","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","U st. 1. dokazuje da se ova intervencija želi primijeniti na učenike koji već manifestiraju blaže oblike problema u ponašanju, s obzirom da se spominje da “uobičajeni odgojno-obrazovni postupci nisu djelotvorni”. Uobičajeni odgojni postupci su i uključivanje u radionice komunikacijskih i socijalnih vještina takvih učenika ili samo kraći razgovor nastavnika koji moli učenika da prestane s određenim ponašanjem?\n\nU st. 3. se postavlja pitanje svrhovitosti primjene dviju intervencija koje su ustvari usmjerene različitim stupnjevima problema u ponašanju, a koje bi dovele do radnog opterećenja najmanje 2 stručnjaka u ustanovi."]
[497,"Željka Zagorac","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","Stavka 3 - prema kojim kriterijima se procjenjuje da potrebe i teškoće zahtijevaju istovremeni postupak."]
[498,"Željka Zagorac","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","Treba definirati tko će i kako pružati dodatnu potporu i pomoć. Obavezno uključiti obitelj (roditelja/skrbnika) u postupak odg.obr.potpore i u stručni tretman i predvidjeti mjere za nesuradljivost roditelja. Roditelj mora biti uključen aktivno i doprinjeti promjenama djeteta, bez toga nema pomaka."]
[499,"Šime Šuljić","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","Stavka (4). Smatram da nije nužno potrebno potporu ili tretman primijenivati kod blažih pedagoških mjera."]
[500,"Rajna Franjo","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","Treba definirati što znači pomoć i potpora učeniku u riziku za razvoj problema u ponašanju - tko će pružati pomoć, na koji način, hoće li to biti kontinuirano pružanje pomoći ili samo \"gašenje požara\"?\nAko su problemi već prisutni - u stručni tretman uključiti i obitelj, a ne samo učenika."]
[501,"BLAŽENKA KUNAC","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","Čl. 5.\n- Koji su to uobičajeni odgojno-obrazovni postupci? Zar takvi postoje? \n- Koje su mjere potpore učeniku koje podrazumijeva stručni tretman? Tko bi ih trebao provoditi?\n- Što je složena etiologija ili kumulacija složenih čimbenika rizika u obiteljskom i/ili širem socijalnom okruženju? Tko je treba provoditi?\n- Koje su mjere potpore učeniku koje bi se trebale provoditi u stručnom tretmanu? Navedite specijalizirane metode i postupke usmjerene odgoju, socijalizaciji, socijalnom uključivanju i osnaživanju učenika!\n- Tko će odrediti zahtijevaju li potrebe i teškoće učenika da se odgojno-obrazovna potpora i stručni tretman učenika primjenjuju istodobno?\n- Za koju bi se izrečenu pedagošku mjeru trebao provoditi stručni tretman, a za koju odgojno-obrazovna potpora?"]
[502,"IVA RAMLJAK","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","Članak 2. definira odgojno-obrazovnu potporu i stručni tretman na drugačiji način od članka 5. Potrebno ujednačiti radi jasnoće i jednostavnosti. Stavak 4. Stručni tretman ne bi trebao isključivati odgojno-obrazovnu potporu. Odgojno-obrazovna potpora je dostupna svim učenicima škole."]
[503,"Tanja Cvijanović Sitpić","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","\"(1) Odgojno-obrazovna potpora podrazumijeva pomoć i potporu učeniku u riziku za razvoj problema u ponašanju, a primjenjuje se kad se uobičajeni odgojno-obrazovni postupci pokažu nedjelotvornima pa izostanak dodatne potpore i pomoći može dovesti do razvoja problema u ponašanju učenika.\"\n-navedite te oblike pomoći i potpore, ja ne znam koji su nakon 20 godina staža\n\"(2) Stručni tretman podrazumijeva mjere potpore učeniku kod kojega su prisutni problemi u ponašanju koji su posljedica složene etiologije ili kumulacije složenih čimbenika rizika u obiteljskom i/ili širem socijalnom okruženju te osobnosti  samog učenika pa zahtijevaju primjenu specijaliziranih metoda i postupaka usmjerenih odgoju, socijalizaciji, socijalnom uključivanju i osnaživanju učenika.\"\n- \"specijaliziranim metodama\" -navedite točno kojim\n(4) Odgojno-obrazovna potpora ili stručni tretman obvezno se primjenjuju prema učenicima kojima je izrečena pedagoška mjera.\n-ako ovaj pravilnik ostane, neće ni biti pedagoških mjera-možda je to i cilj ovog pravilnika, manje pedagoških mjera-uspjeh Škole za život"]
[504,"Danijela Uljević","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","Na koje uobičajene odgojno-obrazovne postupke se misli, na dosadašnje pedagoške mjere? Već i za njih treba ispuniti brdo papira, a ovim se dodatno otežava posao svih onih koji sudjeluju u nastavnom procesu te će rezultirati samo onim da se više nitko neće s takvim učenicima baviti. Ako su dosadašnje mjere neučinkovite (a jesu, dokaz su sva ona pisma učitelja u javnosti) onda treba mijenjati i dopuniti dosadašnji Pravilnik o kriterijima za izricanje pedagoških mjera. \nTko provodi stručni tretman, na koji način, treba li pristanak roditelja kao i za sve ostalo, zašto obavezno onima s pedagoškom mjerom, a koja se može dobiti samo za izostanke?"]
[505,"DANIJELA DRAGANIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","Koji su to uobičajeni odgojno - obrazovni postupci?\n\"...kojega su prisutni problemi u ponašanju koji su posljedica složene etiologije ili kumulacije složenih čimbenika rizika... \" \nOvo ne razumijem. Jel to po onoj: \"što kompliciranije i čudnije formulacije - bolji pravilnik.\"?"]
[506,"Dubravka Novosel Guszak","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","Županijsko strućno vijeće socijalnih pedagoga\nKod čl. 5. stavak 4. mišljenja smo da se Odgojno obrazovna potpora učeniku i stručni tretman ne bi trebao povezivati s pedagoškim mjerama, jer se radi mjeri potpore i pomoći"]
[507,"ADELA PAPIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","Nije definirano tko provodi odgojno-obrazovnu potporu."]
[508,"Školski sindikat PREPOROD","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","Članak 5. stavak 4.\nOdgojno obrazovna potpora primjenjuje se prema učenicima kojima je izrečena pedagoška mjera ukora, a stručni tretman primjenjuje se prema učenicima osnovnih škola kojima je izrečena pedagoška mjera strogog ukora, odnosno učenicima srednjih škola kojima je izrečena pedagoška mjera opomene pred isključenje.\nObrazloženje: Odgojno-obrazovna potpora i stručni tretman ne bi se provodili u situaciji kad je učenika izrečena pedagoška mjera opomene. Opomena je najčešća pedagoška mjera i izrečena je prošle godine za 5 793 osnovnoškolca i 18 657 srednjoškolca. Osim toga, najčešći razlog izricanju opomene su neopravdani izostanci."]
[509,"Domagoj Kostanjevac","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","U ovom su članku potrebna dodatna pojašnjenja. Tako je potrebno jasno reći koji su uobičajeni odgojno-obrazovni postupci kako bi se znalo kada započeti s odgojno-obrazovnom potporom. Tko će odrediti složenu etiologiju i kumulaciju složenih čimbenika rizika u obiteljskom i širem socijalnom okruženju te kako škola može doći do tih saznanja? Koje su specijalizirane metode i postupci usmjereni odgoju, socijalizaciji itd.?\nTakođer nikako ne treba vezati odgojno-obrazovnu potporu i stručni tretman uz pedagoške mjere. Ovako definiran stavak 4 samo će dovesti do izbjegavanja izricanja pedagoških mjera koje se ionako često izbjegavaju jer zahtijevaju popriličnu papirologiju. Članak treba mijenjati i jasno propisati kojim se učenicima s pedagoškom mjerom određuje odgojno-obrazovna potpora ili stručni tretman (npr. oni koji konstantno ponavljaju određena ponašanja, oni kojima je izrečen najmanje ukor itd.).  I što s učenicima kojima su izrečene pedagoške mjere prije stupanja na snagu ovog Pravilnika - hoće li se na njih ovaj stavak, ako ostane u predloženom obliku, također odnositi?"]
[510,"JOSIP JELČIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","Kompliciranjem i povećanjem papirologije samo će se smanjiti izricanje pedagoških mjera, od kojih brojni stručni suradnici, prvenstveno u osnovnim školama, ionako zaziru."]
[511,"INA RANDIĆ ĐORĐEVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","st. 1 - \"izostanak dodatne potpore i pomoći može dovesti do razvoja problema u ponašanju učenika\" - ako se misli na dodatnu ODGOJNO-OBRAZOVNU potporu, onda to treba i napisati. Pritom se aludira na odgovornost odgojno-obrazovnih radnika, a prešujuće se odgovornost obitelji, okoline, socijalne skrbi, zdravstvene skrbi itd.\nst. 3 - nejasno je kako se određuje zahtjevnost potreba i poteškoća - valjalo bi konkretizirati\nst. 4 i  cijeli članak 5. - Ovo je suludo: pedagoške se mjere ovime i definitivno dovode u poziciju da nemaju težinu: valja podnositi učenika koji ne mijenja ponašanje unatoč izrečenim mjerama, umjesto da postoji obveza za roditelje i okolinu, dodaje se obveza za škole koje ionako imaju premalo stručnih suradnika.\nOvo je samo administracija, umjesto ovog Pravilnika, bilo bi bolje provjeriti na koji način provode Centri svoje dužnosti i trebalo bi ih pritom osnažiti, a ne pisati nove pravilnike kojima škole uz evidencije ponašanja, razgovore s roditeljima i pedagoške mjere, sada moraju provoditi potporu / stručni tretman. Što će biti nakon toga? Hoće li škole preuzeti i nadzor nad obitelji pa ako ne funkcionira, neka i tu budu škole odgovorne."]
[512,"Kristina Kristić Atlagić","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","Vezivanje izricanja pedagoških mjera s provedbom odgojno-obrazovne potpore ili stručnog tretmana može dovesti samo do toga da će se prestati izricati pedagoške mjere. Stavka 4. brisati ili mijenjati."]
[513,"BARBARA SMILOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","Stavak 4. treba brisati, osim ako cilj ovog pravilnika nije da se pedagoške mjere uopće prestanu izricati. Razrednici strukovnih škola koji se dosljedno drže Pravilnika o kriterijima za izricanje pedagoških mjera u svojim razredima imaju i po 3/4 učenika kojima je izrečena barem jedna pedagoška mjera. Tko će i kada za sve njih ostvariti potporu? Pametnije se praviti da su svi uzornog ponašanja, jer ovaj pravilnik ionako neće riješiti probleme koje u razredima rade neodgojeni učenici."]
[514,"IVANA DELAČ","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","Potpuno je nejasno na što se odnosi \"uobičajeni odgojno-obrazovni postupci\" - na savjetodavne razgovore s učenikom? Razgovore s roditeljima? Radionice u razredu? Pedagoške mjere? Po čemu se ti uobičajeni postupci razlikuju od odgojno-obrazovne podrške? Kamo ulazi, primjerice, interventni razgovor s učenicima i roditeljima nakon situacije učeničkog sukoba, ili savjetodavni razgovor o neprihvatljivom ponašanju koji se odrađuje odmah nakon nastale situacije? Općenito su i odgojno-obrazovna potpora i stručni tretman nedovoljno specificirani, i potpuno je nejasno kako izgleda situacija u kojoj se primjenjuju istodobno. Također, treba jasno definirati koja od ovih mjera se primjenjuje kod koje pedagoške mjere."]
[515,"IGOR SOLDIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","Pedagoške mjere su dosad bile neučinkovite, a sad će biti još gore. Svaka mjera koja trenutno ne može sankcionirati neprimjereno ponašanje nema efekta. Zbog ovakvog kompliciranja rada razrednicima i stručnim suradnicima, razrednici uopće neće pokretati izricanje pedagoških mjera."]
[516,"IGOR SOLDIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","Na što se misli pod \"uobičajeni odgojno-obrazovni postupci\"? Odnosi li se ta sintagma na pedagoške mjere propisane odgovarajućim pravilnikom? Koliko pedagoških mjera bi bilo dovoljno da se krene u stručni tretman?"]
[517,"Marin Divić","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","Predlažem da tim koji je radio na ovom Pravilniku izradi dokument sa smjernicama koji će pomoći školama pri pridržavanju ovog Pravilnika. Smjernice bi trebale sadržavati nekoliko „izmišljenih“ situacija u kojoj se nalaze učenici, a potrebno je reagirati odgojno- obrazovnom potporom i/ili stručnim tretmanom. Potrebno bi bilo navesti koje sve uobičajene odgojno-obrazovne postupke treba napraviti prije donošenja odgojno-obrazovne potpore, prijedloge svih obrazac koje je potrebno imati i popuniti, postupke koje bi se za navedene situacije trebalo napraviti, izvješća koja treba imati, načine i postupke praćenja učenika te sve ostalo što može školama pomoći oko provođenja i pridržavanja ovog Pravilnika. Ako tim stručnjaka koji je radio na ovom Pravilniku ne može napisati „slučaj“ u kojem je potrebno reagirati jednom od navedenih mjera te popratiti svom potrebnom papirologijom, zamislite kako će biti školama, koje su preopterećene papirologijom i administracijom, provoditi ovaj Pravilnik! Realno, ovaj pravilnik nameće preveliku papirologiju i administraciju i uz to nije jasno tko mora što raditi. Osim toga, nemaju sve škole adekvatne zaposlenike koji mogu provoditi odredbe ovog Pravilnika."]
[518,"IVA CVIJETIĆ KOVAČEVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","Koje konkretne aktivnosti podrazumijeva odgojno-obrazovna potpora? Tko bi ju trebao provoditi?\nAko je problem rezultat „složene etiologije ili kumulacije složenih čimbenika rizika u obiteljskom i/ili širem socijalnom okruženju“ (za stručni tretman), razrednik sa stručnim suradnikom sasvim sigurno neće biti u mogućnosti riješiti isti. Za takve probleme su potrebni stručni timovi koji se sastoje od stručnjaka različitih profila, a ne razrednika koji ne mora nužno imati psihološko znanje i stručnog suradnika jednoga profila – činjenica je da u školama kronično nedostaje stručnih suradnika, a razrednicima se konstantno dodaju nove obaveze koje bi trebali odrađivati u sklopu trenutnih tjednih zaduženja, što je nemoguće.\nNije jasno hoće li razrednici i stručni suradnici i za učenika s odgojnom mjerom opomene, koja se u srednjim školama izriče i za neopravdane izostanke, trebati provoditi stručni tretman. Potrebno je točno definirati koji će učenici biti uključeni u što, mada smatram da je krajnje nepotrebno da se učenika s opomenom uključuje u te procese – ogromno gubljenje vremena i resursa koji se mogu utrošiti u druge mnogo korisnije stvari"]
[519,"Vesna Suvala","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","Nejasno je, ponovno, tko procjenjuje je li učenik u riziku za razvoj problema u ponašanju? Razrednik? Stručna služba? Ponovno navodim da nastavnici nemaju uvid u ponašanje učenika u obitelji i široj okolini. Također, posao svakog razrednika uključuje i individualne razgovore s učenicima, rješavanje problema, suradnju sa stručnom službom,.. Mislim da nema razloga za donošenjem odluke o odgojno-obrazovnoj potprori, sazivanjem razrednog vijeća i nagomilavanju administrativnih poslova razrednicima i stručnim suradnicima."]
[520,"Helena Karlić Mujo","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","Pedagoške mjere su dosad bile neučinkovite, a sad će biti još gore. Svaka mjera koja trenutno ne može sankcionirati neprimjereno ponašanje nema efekta. Zbog ovakvog kompliciranja rada razrednicima i stručnim suradnicima, razrednici uopće neće pokretati izricanje pedagoških mjera."]
[521,"Marina Jonjić","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","(1)\" Odgojno-obrazovna potpora podrazumijeva pomoć i potporu učeniku u riziku za razvoj problema u ponašanju, a primjenjuje se kad se uobičajeni odgojno-obrazovni postupci pokažu nedjelotvornima pa izostanak dodatne potpore i pomoći može dovesti do razvoja problema u ponašanju učenika.\" -  potpuno mi je nejasno koje bih još dodatne pomoći i potpore mogla pružiti učeniku, a da ih već ne primjenjujem (razgovori s učenikom, roditeljima, pedagogom škole, po potrebi socijalnim radnikom, radionice u razrednom odjelu, pedagoške mjere...)"]
[522,"MIRKA LONČAR","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","Nejasno je može li se odmah primjenjivati stručni tretman, bez primjene odgojno - obrazovne potpore?"]
[523,"Zorana Brodarić","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","Na koje uobičajene odgojno-obrazovne postupke se misli, na dosadašnje pedagoške mjere? Već i za njih treba ispuniti brdo papira, a ovim se dodatno otežava posao svih onih koji sudjeluju u nastavnom procesu te će rezultirati samo onim da se više nitko neće s takvim učenicima baviti. Ako su dosadašnje mjere neučinkovite (a jesu, dokaz su sva ona pisma učitelja u javnosti) onda treba mijenjati i dopuniti dosadašnji Pravilnik o kriterijima za izricanje pedagoških mjera. \nTko provodi stručni tretman, na koji način, treba li pristanak roditelja kao i za sve ostalo, zašto obavezno onima s pedagoškom mjerom, a koja se može dobiti samo za izostanke?"]
[524,"MARINA MAREGA SELECKI","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","Odgojno - obrazovna potpora se već provodi u školama u obliku individualnih razgovora učenika s razrednikom i stručnim suradnicima, razgovora razrednika i stručnih suradnika i roditelja, radionica školskog preventivnog programa na satovima razrednika i slično, ali bez silne papirologije koja se nameće ovim pravilnikom i bez postupaka za koje razrednici nisu educirani.\nZa stručni tretman u školama najčešće nema stručnog kadra, a to su isključivo socijalni pedagozi ili u težim slučajevima psihijatri.\nTakođer, nejasno je što znači \"uobičajeni odgojno - obrazovni postupci\". Misli li se na pedagoške mjere? One su u svakom slučaju nedjelotvorne u obliku koji propisuje Pravilnik o kriterijima za izricanje pedagoških mjera jer se ne donose trenutačno nego podliježu složenoj proceduri. Dok se ne uvedu pedagoške mjere suspenzije i restitucije one će biti neučinkovite."]
[525,"Udruga hrvatskih srednjoškolskih ravnatelja","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","Stavak 4. treba brisati. Nije nužno administrativno vezati pedagoške mjere i odgojno-obrazovnu potporu ili stručni tretman. Osobito zato jer se u srednjim školama pedagoške mjere mogu izreći i za neopravdani izostanak koji nema veze s problemima u ponašanju. Ukoliko se odgojno-obrazovna potpora ili stručni tretman vežu uz pedagoške mjere onda nema potrebe za posebnim pravilnikom već se treba pridodati pravilniku o pedagoškim mjerama. Ovakav način propisivanja obveze odgojno-obrazovne potpore ili stručnog tretmana prema učenicima kojima je izrečena pedagoška mjera rezultirat će da će školama biti jednostavnije odustajati od formalnog donošenja pedaoških mjera jer neće moći zbog nedostaka uvjeta ispuniti ostale obveze iz ovog pravilnika koje su propisane uz realizaciju odgojno-obrazovne potpore ili stručnog tretmana."]
[526,"Jelena Marić","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","Nije definirano tko provodi odgojno - obrazovnu potporu i stručni tretman, kada i na koji način? Hoće li se to dodatno plaćati ili i to ulazi u ostale poslove ( koliko je poslova koje učitelj može raditi ,a da se kaže da sve ide u ostale poslove)? Koliko sati tjedno se provodi?"]
[527,"Ivana Valjak Ilić","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","Na što se misli pod \"uobičajeni odgojno-obrazovni postupci\"? Odnosi li se ta sintagma na pedagoške mjere propisane odgovarajućim pravilnikom? Koliko pedagoških mjera bi bilo dovoljno da se krene u stručni tretman?"]
[528,"Ivan Bilobrk","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","4. Iako se zalažem za ukidanje ovog besmislenog Pravilnika, za slučaj da nemate dovoljno hrabrosti povući ga i tako priznati da ste predložili bedastoću, on zaista ne smije ostati ovakav. Nije jasno primjenjuju li se odgojno-obrazovna potpora ili stručni terman isključivo prema učenicima kojima je izrečena pedagoška mjera."]
[529,"Martina Brkljačić","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","Na koji način se provodi odgojno-obrazovna potpora? Tko ju točno provodi i prema kojim kriterijima se određuje koliko će se individualnih sati sa učenikom odraditi? Hoće li oni koji to provode biti plaćeni za svoj dodatni rad?"]
[530,"GORAN GOTLIBOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","Ad 1) Termin odgojno - obrazovni postupci je vrlo općenit i nejasan. Misli li se na propisane pedagoške mjere sprječavanja? Misli li se na individualne razgovore, sastanke sa stručnom službom? Ovako sročeno ostavlja puno prostora za tumačenje, naročito inspekcijskoj službi, pri čemu je razrednik taj koji će biti odgovoran."]
[531,"ŽELJKO MILNOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","Iskustvo i priča jednog starog profesora: Jedan učenik stalno je pravio probleme u školi tj. maltretirao je drugu djecu za vrijeme malog i velikog odmora. Psiholog te škole odlučio je da učenika i roditelje više puta poziva na razgovore u različitim terminima. Što se desilo.\nNakon čestih dolazaka u školu roditeljima je to postao napor jer su gubili svoje slobodno vrijeme, a kada im je termin zakazan u vrijeme kada su na poslu morali su tražiti zamjene ili uzeti slobodan dan.  To im je dosadilo pa su kod kuće očitali bukvicu svom djetetu i malo napravili reda u njegovom ponašanju. Nakon toga učenik se normalno ponašao u školi.\nMožda ova priča u nekom slučaju pomogne."]
[532,"DAVID JELENKOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","Ne znam koji je cilj ovog pravilnika. Pisan je skroz nejasno bez i jednog konkretnog objašnjenja odgojno-obrazovne potpore ili stručnog tretmana.  Čl. 5. Stavak 1 - \"kad se uobičajeni odgojno-obrazovni postupci pokažu nedjelotvornim\" - pretpostavljam da se tu odnosi na pedagoške mjere? Odavno su one beskorisne, pogotovo za učenike koji imaju problema u ponašanju. Ostatak koji je opisan za odgojno-obrazovnu potporu (Članak 8.) je više manje što pedagozi/psiholozi... već i tako rade (ili bi trebali raditi). Također, razrednik, koji dobiva saznanja od ostalih učitelja, u dogovora s pedagogom različite mjere koje se mogu poduzeti. Jedino što je novo, je što ste zatrpali razrednika s dodatnom papirologijom. Čl. 10. Stavak 3. Otkad je razrednik (jedan od predmetnih učitelja) postao stručnjak za izradu odgojno-obrazovne potpore.\nTrebalo bi stajati da izrađuje stručni suradnik uz konzultaciju s razrednikom. Također, bilo bi logično, ako stručni suradnik provodi odgojno-obrazovnu potporu da on i podnosi izvještaj."]
[533,"Ines Rajić","PRAVILNIK,\nČlanak 5.","Poštovani,\nmogu li se potpore i tretmani provoditi za učenike koji nemaju izrečenu pedagošku mjeru?"]
[534,"Šime Šuljić","PRAVILNIK,\nČlanak 6.","Naravno da treba poštovati, kao ljudsko biće uvažavati pojedinog učenika koji je počinio ono što nije smio i pružiti mu šansu integracije u zajednicu, ali Pravilnik ne bi trebao pokazivati nehaj za učenike koji mogu biti žrtve nečijeg ponašanja i iskazivati nepovjerenje u nastavnike i školska tijela."]
[535,"Rajna Franjo","PRAVILNIK,\nČlanak 6.","SVA djeca imaju jednaka zajamčena prava! Mislimo malo više i na djecu koja nemaju problema u ponašanju već se njihova prava krše od strane učenika s problemima u ponašanju."]
[536,"BLAŽENKA KUNAC","PRAVILNIK,\nČlanak 6.","Što je s pravima učenika koji se primjereno ponašaju? Nula bodova, kao i do sada?"]
[537,"Tanja Cvijanović Sitpić","PRAVILNIK,\nČlanak 6.","Slažem se u potpunosti sa kolegicama i kolegama prije mene: ovaj pravilnik u obzir uzima SAMO prava učenika s problemima u ponašanju,  a gdje su prava ostalih učenika u tim razredima? Za njih ne vrijedi Konvencija o pravima djeteta?"]
[538,"Danijela Uljević","PRAVILNIK,\nČlanak 6.","Prema ovom članku znači li to da se Škole imaju pravo miješati u obiteljske odnose?"]
[539,"DANIJELA DRAGANIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 6.","Što je s pravima ostale djece koja su im zajamčena Konvencijom?"]
[540,"Domagoj Kostanjevac","PRAVILNIK,\nČlanak 6.","Slažem se da se trebaju poštivati sva prava djeteta, ali zašto se eksplicitno ne navode i prava učenika koji ne ometaju nastavu, koja ne iskazuju nasilno ponašanje? Gdje su oni u cijeloj priči?"]
[541,"INA RANDIĆ ĐORĐEVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 6.","Slažem se s kolegicom Delač i podržavam zahtjev za objašnjenjem: kako se očekuje osiguranje poštovanja prava i učenika kojem je potrebna potpora / tretman i učenika koje on pritom ometa i još pravo na učenje, odmor, igru, obrok pa i prijevoz (za škole koje imaju posljednji organizirani školski prijevoz neposredno nakon 7. sata pa ga se ne smije zadržati)?"]
[542,"IVANA DELAČ","PRAVILNIK,\nČlanak 6.","Ovo bi značilo da se ni odgojno-obrazovna potpora ne mogu provoditi tijekom nastave (jer se krši pravo učenika na prisutnost na nastavi) ni prije ili nakon (jer se krši tjedno opterećenje učenika odgojno-obrazovnim procesom). Također se postavlja pitanje - ako se učenika koji iskazuje ozbiljne smetnje u ponašanju (primjerice, izrazito ometajuća ponašanja ili ponašanja opasna za druge) ne može udaljiti s nastave, ne krše li se time prava drugih učenika? Ovaj pravilnik u obzir uzima SAMO prava učenika koji iskazuje smetnje u ponašanju, dok potpuno ignorira prava drugih učenika i odgojno-obrazovnih djelatnika."]
[543,"TATJANA BANDERA-MRAKOVČIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 6.","Škola ne može imati uvid u obitelj. To mogu Centri za socijalnu skrb. potpuno je nejasno na koji način se mogu osigurati sva prava djeteta. Što je s pravima ostalih učenika koje određeni učenik onemogućava?"]
[544,"Helena Karlić Mujo","PRAVILNIK,\nČlanak 6.","Znači, potpora i tretman se ne mogu odvijati tijekom nastave, jer se krši pravo djeteta na školovanje. Ne može odmah poslije nastave, jer se krši pravo djeteta na obrok. To bi značilo da može samo u suprotnoj smjeni. Tko će dovoditi tog učenika? Može li on odbiti doći? Mogu li roditelji odbiti slati dijete? Koje su sankcije osim obavještavanja CZSS? I najvažnije pitanje, odnosi li se Konvencija o pravima djeteta i na djecu bez problema u ponašanju? Tko njih štiti?"]
[545,"Zorana Brodarić","PRAVILNIK,\nČlanak 6.","Znači li to da se Škole imaju pravo miješati u obiteljske odnose?"]
[546,"MARINA MAREGA SELECKI","PRAVILNIK,\nČlanak 6.","Članak propisuje da se odgojno - obrazovna potpora i stručni tretman provode tako da se SVAKOM učeniku osigurava poštovanje prava zajamčenih Konvencijom o pravima djeteta, Ustavom i zakonima Republike Hrvatske što je nemoguće bez uvođenja mjere suspenzije jer se prava većine učenika zajamčena navedenim dokumentima često krše ukoliko u razredu imaju učenika s problemima u ponašanju kojemu, u svakom slučaju, treba podrška i pomoć, ali ne na uštrb ostalih učenika i njihovih ljudskih prava."]
[547,"Jelena Rožić","PRAVILNIK,\nČlanak 6.","U čl. 4. navodi se učenikovo ponašanje u obitelji i/ili širem okruženju. Ovaj je navod, po mom viđenju, u kontradikciji za čl. 6 koji se referira na Konvenciju o pravima djeteta. Škola je institucija čiji primarni posao nije intervenirati u dinamiku obiteljskog okruženja, a u krajnjoj liniji učenici imaju pravo na privatnost što se njihovog privatnog života tiče."]
[548,"Pragma","PRAVILNIK,\nČlanak 7.","Članak 7. opisuje posao socijalnog radnika u školama te bi trebalo uvesti, do zakonskih izmjena o stručnim suradnicima, mogućnosti ugovaranja vanjskih usluga ili sporazuma o suradnji s organizacijama i ustanovama koje zapošljavaju socijalno radnike. Umjesto staratelja potrebno je upotrebiti pojam “skrbnik” (u cijelom tekstu Pravilnika). Pitanje provedivosti članka zbog zaštite osobnih podataka i privole roditelja za upotrebu osobnih podataka učenika, a koji mogu uključivati i osjetljive osobne podatke svih članova obitelji. Potrebno je navesti trajanje konzultacija te propisati prateću dokumentaciju (obrazac za prikupljanje podataka i privole) kao prilog Pravilniku."]
[549,"Željka Zagorac","PRAVILNIK,\nČlanak 7.","Skratiti put: predškolska ustanova koju je dijete pohađalo treba dostaviti informaciju o detektiranim poteškoćama. Ovako prođe i cijelo polugodište dok učitelj ne upozna dijete i uvjeri se da je nasilno. Posebno vrijedi za djecu koja su imala osobnohg pomoćnika u vrtiću, a taj podatak je prešućen od strane roditelja. Ako učenik seli iz jedne u drugu školu, također treba biti vidljiva informacija o dotadašnjim poteškoćama, kako bi se postupci odmah mogli primijeniti."]
[550,"Šime Šuljić","PRAVILNIK,\nČlanak 7.","Još jedan članak koji \"štiti\" učenika od škole i nastavnika! Sve je to već zaživjelo u praksi."]
[551,"Rajna Franjo","PRAVILNIK,\nČlanak 7.","Mislim da bi ovdje trebalo sve zapisati u obrnutom smjeru. Bilo bi normalno (ako netko već brine o djetetu) da roditelji kontaktiraju školu ako osjete da s ponašanjem njihovog djeteta nešto nije u redu, da nadležni centar za socijalnu skrb već ima informaciju o obiteljima s problemima i da obavijesti školu o obiteljskoj situaciji."]
[552,"BLAŽENKA KUNAC","PRAVILNIK,\nČlanak 7.","Koji odgojno-obrazovni radnici škole su dužni kontaktirati roditelja/staratelja učenika? Na koji način kontaktirati roditelja? Što ako roditelj odbija javiti se na telefon/doći na razgovor?"]
[553,"IVA RAMLJAK","PRAVILNIK,\nČlanak 7.","Vrlo nedorečeno. Jasno da će odgojno-obrazovni djelatnici međusobno se konzultirati, ali kontaktirati roditelja može značiti samo telefonski obavijestiti, pozvati na razgovor, aktivno uključiti u postupak. Ako želimo da bilo kakva intervencija ili tretman budu djelotvorni potrebna je suradnja svih. Ako je obitelj učenika ili sam učenik imaju izrečenu neku mjeru i uključen je CZSS, mora li Centar školu obavijestiti o tome, koliko dugo se treba čekati odgovor? Navodi se kako se školski liječnik, CZSS i ostali kontaktiraju ako ima potrebe, ovdje bi međusektorska suradnja trebala biti obavezna."]
[554,"Tanja Cvijanović Sitpić","PRAVILNIK,\nČlanak 7.","Slažem se sa kolegicom Danijelom Draganić, koji su to djelatnici i najbitnije i najčešće što kad roditelj odbija suradnju?"]
[555,"INES JANČULA","PRAVILNIK,\nČlanak 7.","Što u slučaju odbijanja suradnje?"]
[556,"Danijela Uljević","PRAVILNIK,\nČlanak 7.","Što znači konzultirati? Znači li to da sve ostaje isključivo na razgovoru i informiranju? Što u slučaju odbijanja suradnje bilo koje od institucija, roditelja i sl.? Znači li ovo samo još više papirologije za razrednike??"]
[557,"DANIJELA DRAGANIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 7.","Koji točno odgojno - obrazovni djelatnici škole? \nŠto ako roditelj/staratelj odbija suradnju , ne odaziva se na pozive?"]
[558,"Alenka Taslak","PRAVILNIK,\nČlanak 7.","Koji odgojno-obrazovni radnici škole? Ne spominje se pedagoška služba. Tko je zadužen za kontaktiranje Centra? Molim uskladiti zakone osnovnih i srednjih škola sa zakonima Centra kako bi odgojno-obrazovni radnici škole (specificirati koji) dobili povratnu informaciju o tome koje korake je poduzeo Centar kako bi i sami odgojno-obrazovni radnici škole mogli poduzeti sljedeće korake."]
[559,"ADELA PAPIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 7.","Centar za socijalnu skrb nama još nikada nije dao povratnu informaciju o učeniku."]
[560,"Domagoj Kostanjevac","PRAVILNIK,\nČlanak 7.","Članak treba nadopuniti tako što će se definirati i odrediti sljedeće:\n- što ako roditelj/staratelj odbijaju dati potrebne informacije ili se ne odazivaju na službene pozive na razgovor?\n- jasno navesti obvezu centara za socijalnu skrb da su dužni dati konkretne informacije potrebne školi, a ne slati samo općenite dopise, a sve češće i ne odgovaraju na dopise škole."]
[561,"INA RANDIĆ ĐORĐEVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 7.","Što se podrazumijeva pod \"kontaktirati roditelja\"? Informirati ili pozvati na suradnju  i tko to mora raditi, možda razrednik?  Pazite, razrednik ima zaduženja koja su sramotno mala i u koja se ovim Pravilnikom pokušava ubaciti još mnogo administracije. I što kad se upoznaju osobine, mogućnosti i okolnosti vezane uz razvoj učenika? Što s tim dalje?"]
[562,"BARBARA SMILOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 7.","Samo dok se obave svi kontakti i napiše dokumentacija (jer ako ne piše negdje nije se dogodilo) o obavljenim kontaktima prođe mjesec dana. Ukoliko netko, prvenstveno roditelj, ne želi surađivati, izbjegava kontakt sa školom, ne odaziva se na pozive – prođe još mjesec dana. U međuvremenu učenik i dalje ne osjeća da njegovo neprimjereno ponašanje ima i neke posljedice, divlja po razredu i ugrožava pravo na školovanje svojih kolega."]
[563,"Barbara Krpota","PRAVILNIK,\nČlanak 7.","Koji to odgojno-obrazovni radnici trebaju kontaktirati roditelja? \nAko je potrebno, treba konzultirati školu koju je učenik ranije pohađao ili nadežni centar za socijalnu  skrb radi upoznavanja osobina, mogućnosti i životnih okolnosti učenika. Tko treba kontaktirati te institucije? Što ako te institucije odbiju suradnju? Mislite da će roditelji biti oduševljeni kada čuju da radnici škole zovu institucije i raspituju se o obiteljskoj, financijskoj i drugim situacijama te obitelji? Danas je ponekad mnogo teže raditi s roditeljima nego s učenicima i nisu svi spremni na suradnju i takvo dijeljenje informacija. Iz mojih dosadašnjih iskustava, ako roditelj želi privatne informacije podijeliti s radnicima škole, on će to i napraviti, ali ako ne želi, to treba prihvatiti i poštivati jer vjerojatno ima razloga zašto neke informacije zadržava za određeni krug ljudi. Ovim postupkom radnici škole ulaze u privatne živote tih obitelji te bi ovo nastavnike, stručne suradnike i roditelje moglo dovesti u jako mnogo neugodnih situacija."]
[564,"IVANA DELAČ","PRAVILNIK,\nČlanak 7.","Svi opisani postupci se u praksi već provode. Također, nije definirano tko točno treba kontaktirati navedene dionike - nastavnik, razrednik, stručni suradnik, ravnatelj?..."]
[565,"IGOR SOLDIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 7.","Iz ovog članka nije jasno što znači ta međusobna konzultacija? Radi li se samo o informiranju roditelja (kao što je navedeno u drugim člancima) i što ukoliko se roditelj ne slaže s mišljenjem škole i ostalih stručnjaka.  Također se propisuje školi potreba konzultiranja sa školom koju je učenik ranije pohađao kao i centrom za socijalnu skrb koji nemaju obvezu odgovoriti na zahjtev škole, što je samim time besmisleno propisati."]
[566,"DAJANA VIDAKOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 7.","Što se događa kada neka od nabrojanih osoba/institucija odbija suradnju?"]
[567,"Iva Lednicki","PRAVILNIK,\nČlanak 7.","Tko točno treba i kojim putem kontaktirati roditelje/staratelje, prijašnju školu i stručnjake?"]
[568,"Marin Divić","PRAVILNIK,\nČlanak 7.","Mislim da je namjera ovog Pravilnika dobra, na dobrobit učenika i škola, ali Pravilnik će imati smisla samo onda kad se školama omogući udaljavanje učenika kod kojih su prisutni problemu u ponašanju iz nastavnog procesa u slučaju kada učenikovo ponašanje predstavlja opasnost za druge učenike ili zaposlenike škole do uključenja učenika u jednu ili obje navedene mjere ovog Pravilnika."]
[569,"Kristina Lukačić","PRAVILNIK,\nČlanak 7.","Nije jasno tko mora kontaktirati osobe izvan škole. Razrednik ima i drugih poslova i učenika, time se treba baviti stručna služba škole uz povremeno obavještavanje razrednika.."]
[570,"IVA CVIJETIĆ KOVAČEVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 7.","Nije jasno tko je točno zadužen kontaktirati cijeli spektar stručnjaka i istraživati životne okolnosti učenika. Hoće li i to biti dužnost razrednika koji je prije svega nastavnik određenog nastavnog predmeta? Koliko će vremena biti potrebno da se istraži situacija samo jednoga učenika?"]
[571,"Ivana Zgonjanin","PRAVILNIK,\nČlanak 7.","Zašto nadležno ministarstvo pretpostavlja da učitelji koji su razrednici ne obavljaju svoj posao, kojem su navedene stvari svakako već samopodrazumljive? Čemu nas želite zatrpati iznova nepotrebnom birokracijom?"]
[572,"Helena Karlić Mujo","PRAVILNIK,\nČlanak 7.","Što znači „kontaktirati roditelja“? Samo mu javiti što namjeravate ili on treba doći na sastanak, potpisati da je upoznat s namjerama razrednika ili nešto treće? Što ako se roditelji ne odazovu ili odugovlače s dolaskom u školu?\nAko stručni tim (ma tko ga činio) procijeni da je učeniku potrebna potpora/tretman, smatram da bi bilo neophodno da i roditelji u njemu sudjeluju."]
[573,"Marin Divić","PRAVILNIK,\nČlanak 7.","Predlažem izmjenu koja bi mogla glasiti ovako:\n(1) Prije donošenja odluke o odgojno-obrazovnoj potpori ili stručnome tretmanu učenika, odgojno-obrazovni radnici škole dužni su se međusobno konzultirati, kontaktirati roditelja/staratelja učenika, a ako je potrebno, konzultiraju se i sa školskim liječnikom i drugim stručnjakom, školom koju je učenik ranije pohađao ili nadležnim centrom za socijalnu skrb radi upoznavanja osobina, mogućnosti i životnih okolnosti učenika te uklanjanja ili ublažavanja čimbenika koji onemogućavaju ili otežavaju njegov pravilan razvoj te jačanja zaštitnih čimbenika za razvoj učenika. \n(2) Do donošenja odluke o odgojno-obrazovnoj potpori ili stručnome tretmanu učenika, Učiteljsko vijeće može donijeti odluku o udaljavanju učenika iz nastavnog procesa posebno ako učenikovo ponašanje bi moglo štetno djelovati na samog učenika i/ili okruženje ili već štetno djeluje na samog učenika i/ili okruženje. \n(3) Odluka sadrži jasno opisan događaj koji je prethodio donošenju odluke, razlog donošenja odluke, datum donošenja kao i vrijeme trajanja odluke, opis prethodno poduzetih koraka, a potpisuje ju ravnatelj škole.\n(4) Odluka o udaljavanju učenika iz nastavnog procesa stupa na snagu dan nakon što Škola obavijesti roditelje/skrbnike o donošenju odluke."]
[574,"Zorana Brodarić","PRAVILNIK,\nČlanak 7.","Što znači konzultirati, ostaje li sve na razgovoru i informiranju. Što u slučaju odbijanja suradnje bilo koje od institucija, roditelja i sl.? Znači li ovo samo još više papirologije??"]
[575,"Smiljana Perić","PRAVILNIK,\nČlanak 7.","Učenici se uglavnom liječe kod liječnika obiteljske medicine, a ne kod školskih liječnika. Liječnik nema pravo odavati liječničku tajnu pa prije donošenja pravilnika provjeriti što liječnik smije otkriti odgojno-obrazovnim radnicima škole.\nKako se svaki učenik liječi kod nekog drugog liječnika obiteljske medicine, pitanje je i kako saznati koji je to liječnik te ima li on obvezu surađivati s djelatnicima škole i na koji način."]
[576,"MARINA MAREGA SELECKI","PRAVILNIK,\nČlanak 7.","Ovo je jedino mjesto u ovom Pravilniku gdje piše da se roditelje treba kontaktirati. Tako bi trebalo i biti. O odgojno - obrazovnoj potpori i stručnom tretmanu škola treba informirati roditelje koji su u njima dužni aktivno sudjelovati bez mogućnosti neprihvaćanja. Sve ostalo je potpuno besmisleno."]
[577,"Udruga hrvatskih srednjoškolskih ravnatelja","PRAVILNIK,\nČlanak 7.","Iz ovog članka nije jasno što znači ta međusobna konzultacija? Radi li se samo o informiranju roditelja (kao što je navedeno u drugim člancima) i što ukoliko se roditelj ne slaže s mišljenjem škole i ostalih stručnjaka.  Također se propisuje školi potreba konzultiranja sa školom koju je učenik ranije pohađao kao i centrom za socijalnu skrb koji nemaju obvezu odgovoriti na zahjtev škole, što je samim time besmisleno propisati."]
[578,"Ivan Bilobrk","PRAVILNIK,\nČlanak 7.","Iako se zalažem za ukidanje ovog besmislenog Pravilnika, za slučaj da nemate dovoljno hrabrosti povući ga i tako priznati da ste predložili bedastoću, on zaista ne smije ostati ovakav. Što ako roditelj nije suradan i tvrdi da su razrednik, učitelji i čitava škola protiv njegovog djeteta?"]
[579,"Pragma","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Potrebno je pojednostaviti postupak za potporu te propisati oblik dokumentacije kao prilog Pravilniku."]
[580,"Željka Zagorac","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Definirati precizno sadržaje koje ubuhvaća stavka 2. Dosadašnje mjere i postupci su u manje/više ekstremnim slučajevima neučinkoviti, a iziskuju poduzimanje mjera koje trebaju omogućiti neometan nastavak rada."]
[581,"Šime Šuljić","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Stavak (2). U pojedinim (incidentnim) situacijama potrebno je pokrenuti potporu bez obzira na \"opise\" i dokumentacije. Razredna vijeća su dovoljno iskusna i kompetentna da djeluju i kad nemaju papirnato \"pokriće\"\n\nNejasno je tko je sve zadužen za opise po svim stavkama."]
[582,"Rajna Franjo","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Tko je zadužen za vođenje navedene dokumentacije, i što uopće podrazumijeva pojam \"ostala odgovarajuća dokumentacija\"?\nTko može opisati potrebe učenika koje upućuju na potrebu odgojno-obrazovne potpore? To može netko tko uistinu poznaje učenika i snjim provodi većinu vremena. Mislim da to nije niti jedan nastavnik, a tako ni razrednik."]
[583,"Tanja Mihoković","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","U čl.8 stavku 2. se navodi kako se prijedlog temelji na pedagoškoj i ostaloj odgovarajućoj dokumentaciji... Koja je to ostala odgovarajuća dokumentacija? Tko je dužan u školi za takve učenike voditi tu ostalu dokumentaciju? Sve to uopće ovaj Pravilnik ne donosi JASNO, TOČNO, PRECIZNO i NEDVOJBENO, a to bi moralo biti tako, ako je doneseno nekim Pravilnikom!\nTko je u školskoj ustanovi kompetentan napisati  \"opis potreba učenika, ....\"? Učitelj/nastavnik - razrednik zasigurno nije!\nTakođer tko može kompetentno procijeniti učinkovitost poduzetih mjera i postupaka?\nZaista nisam upućena koliko uopće škola u Republici Hrvatskoj ima zaposlenog socijalnog pedagoga?! Koliko uopće škola ima zaposlenog psihologa, jer znam da zasigurno ima značajan broj onih škola koje nemaju stručnog suradnika psihologa. To je najveća boljka ovakvog Pravilnika!"]
[584,"BLAŽENKA KUNAC","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Čl. 8. \nOdgojno-obrazovna potpora učeniku pokreće se na prijedlog razrednika i stručnoga suradnika škole koji razmatra razredno vijeće – divno! Još malo posla za razrednike!\nTaj isti razrednik bi trebao opisati potrebe učenika, rizične i zaštitne čimbenike te ponašanja učenika, koji upućuju na prijeko potrebnu odgojno-obrazovnu potporu? Samim time što sam razrednica,  kompetentna sam za to?\nOdluku o odgojno-obrazovnoj potpori učenika donosi razredno vijeće i o njoj razrednik ili stručni suradnik informira roditelje/staratelje učenika. A na koji način? Pismenim ili usmenim putem? Preko telefona ili usmeno?\nKako god, opet dodatni posao za razrednike!"]
[585,"Gordana Cecić-Sule","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Kao učitelj savjetnik s 22 godine radnog iskustva u sustavu obrazovanje ne smatram se kompetetnom pa čak ni u suradnji s bilo kim osim socijalnim pedagogom ispisati potrebe učenika, rizične i zaštitne čimbenike ponašanja učenika, a najmanje procjenu učinkovitost do sada poduzetih mjera i postupaka!\nPitanje se postavlja koliko škola u sustavu obrazovanja ima socijalnog pedagoga!?"]
[586,"Nina Šegvić","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Koje to čudesne kompetencije ima razrednik za opis potreba učenika i procjenu učinkovitosti dosad poduzetih mjera i postupaka?"]
[587,"Andreja Pevec","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Smatram da nastavnici nisu educirani za provođenje ove mjere."]
[588,"Anđela Žugaj","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Nepotrebna je sva ova papirologija. Čemu maltretiranje dodatnim izvještajima o onome što se do tada poduzelo i procjena istoga? Sve postupke ima u svojoj evidenciji Stručna služba škole i zaista nema potrebe da uvijek iznova se radi ta papirologija. Smanjite nepotrebnu papirologiju jer oduzima konkretno vrijeme koje se može dati učenicima koji to trebaju!"]
[589,"Renata Pintar","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Čl.8 st 3 i čl 9 st 6 su u međusobnoj kontradikciji u smislu da se u prvome navodi da se roditelja informira o odluci o odgojno-obrazovnoj potpori, dok se u potonjem navodi mogućnost neprihvaćanja provedbe stručnog tretmana. Nejasno je znači li to da je za odgojno-obrazovnu potporu nije potrebno odobrenje roditelja/skrbnika, dok za stručni tretman jest te što se događa ako roditelj odbija sudjelovati (osim prijave Centru za socijalnu skrb)."]
[590,"DUBRAVKA MIHALIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Stavljena je prevelika odgovornost na razrednike koji nisu ni educirani za provođenje ovakvog postupka. Ovdje je vidljivo da će prije pokretanja samog postupka morati ispunjavatiogromnu papirologiju- Ćemu to sve? Što je s normom razrednika, samo su dva sata u normi koja su već premalo za opseg poslova, a kamoli ako ovo bude usvojeno."]
[591,"IVA RAMLJAK","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","1. Umjesto stručnog suradnika možda bi bilo bolje navesti stručna služba jer ovakav prijedlog i intervencija zahtijeva uključenost svih stručnih suradnika. Nejasno je što u slučaju da razrednik smatra kako nije potrebna ovakva intervencija ili što ako razredno vijeće odbije prijedlog. \n2. Svatko od stručnih suradnika u školi i učitelja zna za što je kompetentan i sposoban, te u skladu s tim može donijeti objektivnu procjenu."]
[592,"IRENA ŽAGAR-BOŽIČEVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Smatram da kao razrednici ne bismo trebali pisati program za rad s učenikom rizičnog ponašanja jer nismo za to školovani. Opterećenje razrednika je sve veće, dok u satnicu ulaze samo dva sata, pa se sve dodatno \"elegantno\" svrstava u ostale poslove. Ukoliko će to u budućnosti biti posao razrednika, satnicu za razredništvo treba povećati. \nProblem je i nedostatak odgovornosti roditelja, jer se za sve mora tražiti njihov pristanak. Ukoliko suradnja izostane, proces prijave CZSS-u i sama procedura traju predugo.Roditelji su najodgovorniji za ponašanje svoje djece te smatram da bi se dio problema mogao efikasnije rješavati ukoliko bi se uvele novčane kazne za različita neprihvatljiva ponašanja, te da se uvede kazna suspenzije za teža neprihvatljiva ponašanja. Također bi trebalo roditelje samo obavijestiti o učenikovom ponašanju i mjerama koje se planiraju poduzeti ali ne i tražiti suglasnost, jer oni nisu u školi, a svi znamo da se djeca, uostalom kao i svi ljudi, različito ponašaju u različitim okolnostima. Roditelji bi trebali biti upoznati s ponašanjem i poduzetim mjerama, stručna služba bi ih trebala savjetovati što bi oni mogli napraviti da se problem ne ponavlja, i to samo ako oni žele. Trebalo bi povećati autonomiju razrednika i razrednog vijeća, onemogučiti roditeljima da se miješaju u donošenje pedagoških mjera i potruditi se da i učenici i roditelji to znaju. Nakon toga bi i postojeći pravilnik o pedagoškim mjerama dao rezultate. Donošenjem ovakvog pravilnika ne pomažemo nikome, ni djeci ni roditeljima, a razrednike nepotrebno opterečujemo novim administrativnim poslovima."]
[593,"Tanja Cvijanović Sitpić","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","\"(2)Prijedlog iz stavka 1. ovoga članka temelji se na pedagoškoj i ostaloj odgovarajućoj dokumentaciji, a sadržava:\n◊ opis potreba učenika, rizičnih i zaštitnih čimbenika te ponašanja učenika, koji upućuju na prijeko potrebnu odgojno-obrazovnu potporu \"\n-koja je to odgojno obrazovna potpora, Vi recite u čemu se ona očituje, što sadrži, tko je i točno na koji način se provodi\n\"◊ opis do tada poduzetih mjera i postupaka prema učeniku i procjenu njihove učinkovitosti.\"\n-Jeste li Vi svjesni koliko se radi sa tom djecom? Mi smo imali učenika i bilježnicu u koju smo pisali što je radio na svakom satu i što smo poduzeli na satu, poslije sata, što smo mu rekli, na koji način pristupili itd., a stručni suradnici svoju bilježnicu...Nastavnici su ispunili bilježicu za tjedan dana... \n\"(3)Odluku o odgojno-obrazovnoj potpori učenika donosi razredno vijeće i o njoj razrednik ili stručni suradnik informira roditelje/staratelje učenika.\"\n-što ako se netko od njih međusobno ne slaže sa odlukom, što ako se roditelj ne slaže..."]
[594,"VALENTINA LUGOMER","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Slažem se da je učenicima s poteškoćama u ponašanju potrebna potpora i stručna pomoć u rješavanju poteškoća, no to se mora rješavati u ustanovama koje imaju za to osposobljen dovoljan broj osoba koje su za to stručno osposobljene: psihologe, socilalne pedagoge, pedagoge, edukatore rehabilitatore, psihijatre, socijalne radnike koji u tu svrhu rade u punom radnom vremenu. Škole imaju neke od tih profila stručnjaka, no ne bave se terapijom niti preodgojom. Jasno je definirano zakonom čime se škole bave, a jedna je od djelatnosti i prevencija neprhvatljivog oblika ponašanja ,ali ne i kurativa , terapija (učenika i obitelji) niti bilo koji oblik liječenja,. Čak ni školski psiholozi nemaju niti ovlasti niti vrijeme za provođenje navedenoga, a kamoli učitelji, razrednici. Teškoće učitelji i stručni suradnici mogu i trebaju identificirati te svoju sumnju da se radi o teškoći uputiti ustanovi koja ima ingerencije i stručni kadar da dijagnosticira stanje učenika te provede terapiju i obiteljsku terapiju. Škole bi trebale imati ovlast uputiti roditelja/staratelja da odvede dijete na stručnu obradu i terapiju, a roditelj/staratatelj tu bi obavezu morao izvršiti prema ovom pravilniku, s pripadajućim odredbama zakonskih sankcija ako to ne izvrši. \n\nDrugo je pitanje problem pedagoških mjera i sankcija za učenike i roditelje učenika. Postojeće pedagoške mjere nisu učinkovite pa se  nasilnim i drugim oblicima neprimjerenog ponašanja učenika s poteškoćama u ponašanju narušavaju prava svih učenika, i onih koji imaju poteškoće u ponašanju, i onih koji zbog tih učenjka nemaju mogućnost obrazovanja u prihvatljivim uvjetima. \n\nMjere koje se predlažu obavezuju učitelje i stručne suradnike dodatnimadministrativnim poslovima koji neće uroditi rješavanjem problema."]
[595,"INES JANČULA","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Stavljena je prevelika odgovornost na razrednike koji nisu ni educirani za provođenje ovakvog postupka. Ovdje je vidljivo da će prije pokretanja samog postupka morati ispunjavatiogromnu papirologiju- Ćemu to sve? Što je s normom razrednika, samo su dva sata u normi koja su već premalo za opseg poslova, a kamoli ako ovo bude usvojeno."]
[596,"Danijela Uljević","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","(1) Prijedlog razrednika i stručnog suradnika nije dovoljan, izuzet je ravnatelj škole, koji je voditelj i odgovoran za sve, a stavlja se potpuno sa strane ovim člankom.\n(2) Koja je to dokumentacija točno te tko je piše. Ako će razrednici morati pisati opise potreba učenika, kao i poduzetih mjera, malo će im vremena ostati za njihov posao. Isto tako ovoliku administraciju nije dobro prebaciti ni na stručne suradnike. Zaključak, ovakvo što nam doista ne treba pored pravilnika o pedagoškim mjerama, kojeg treba doraditi."]
[597,"Forum za slobodu odgoja","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Članak u kojem se očekuje od razrednika ovaj oblik rada i odgovornosti duboko je upitan jer osim administrativnog opterećenja koje je ogromno  dovodi razrednike u položaj da procjenjuju nešto o čemu nije educiran i ne osjećaju se kompetentno. Ovaj posao trebaju obavljati stručni suradnici u školama, no što sa školama koje nemaju stručne suradnike? Ovakav pristup neetičan je i stavlja u vrlo težak položaj razrednike."]
[598,"Martina Štimac","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Smatram da kao razrednici ne bismo trebali pisati program za rad s učenikom rizičnog ponašanja jer nismo za to školovani. Opterećenje razrednika je sve veće, dok u satnicu ulaze samo dva sata, pa se sve dodatno \"elegantno\" svrstava u ostale poslove. Ukoliko će to u budućnosti biti posao razrednika, satnicu za razredništvo treba povećati na 4 sata.\nProblem je i nedostatak odgovornosti roditelja, jer se za sve mora tražiti njihov pristanak. Ukoliko suradnja izostane, proces prijave CZSS-u i sama procedura traju predugo i problem s učenikom se nepotrebno odugovlači. Roditelji su najodgovorniji za ponašanje svoje djece te smatram da bi se dio problema mogao efikasnije rješavati ukoliko bi se uvele novčane kazne za različita neprihvatljiva ponašanja, te da se uvede kazna suspenzije za teža neprihvatljiva ponašanja."]
[599,"DANIJELA DRAGANIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Prvo, nisam educirana niti stručna kao razrednik za pokretanje takvog postupka, kao niti opisati potrebe učenika rizičnog ponašanja. Drugo, ovo je dodatno tovarenje papirologijom i odrađivanje posla koje će se nama razrednicima natovariti pod floskulom \"ostali poslovi\". Naravno to neam neće biti plaćeno.\nšto ako razrednik želi pokrenuti postupak, a stručni suradnik se ne slaže? Ili obrnuto."]
[600,"Alenka Taslak","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Također smatram da razrednici nisu educirani za područje psihologije i pedagogije te da taj dio posla trebaju odraditi navedeni stručnjaci. Osim toga, razrednicima je već popunjena norma. Ako im se daje još posla, znači li to da će im se osloboditi još jedan sat nastave zbog dodatnih poslova?"]
[601,"Domagoj Kostanjevac","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Potrebno je jasno definirati kriterije na temelju kojih će razredno vijeće donijeti odluku o odgojno-obrazovnoj potpori. Ako se ne donesu, onda će biti različitih tumačenja. Također treba navesti ima li roditelj pravo prigovora na tu odluku, u kojem roku i kome može uputiti prigovor."]
[602,"JOSIP JELČIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Čitajući svaki novi članak povećava mi se dojam da će ovaj pravilnik samo smanjiti izricanje pedagoških mjera.\nPreviše papirologije, pogotovo za razrednike, koji nisu educirani i stručni za ovako ozbiljne postupke.\nOmogućite svakoj školi zapošljavanje stručnog tima koji bi se sastojao od psihologa, pedagoga i edukacijskoga rehabilitatora, ali ne tako da moraju \"krpati\" normu u dvije, tri ili više škola. Sramotno je da su u nekim školama stručni suradnici zaposleni na 1/4 norme, dakle u školi \"gostuju\" jedan dan u tjednu. Što mogu napraviti za to vrijeme?"]
[603,"BARBARA SMILOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Koja je točno uloga razrednog vijeća?"]
[604,"SNJEŽANA ZUBČIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Potpuno se slažem s komentarom kolegice Vidaković. Mislim da se nije uzelo u obzir da razrednici, koji osim što nisu educirani za provođenje ovakvih postupaka, u tjednom zaduženju imaju jedan sat tjedno za sat razredne zajednice i jedan sat tjedno za informacije s roditeljima. Dakle, postavlja se pitanje kada bi to razrednici trebali odraditi. Znam, postoje i ostali poslovi, ali ovakav jedan postupak traži jako puno vremena. Što ako je u razredu više učenika u postupku? Sličan, ako ne i isti postupak se već provodio u našim školama, nažalost, bez ikakvih rezultata."]
[605,"Barbara Krpota","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Još papirologije za razrednike i stručne suradnike koja će se teško provesti u stvarnosti. Nastavnici nisu dovoljno educirani da bi mogli ovakvu dokumentaciju izraditi. Što ako razrednik ili stručni suradnik ne mogu stupiti u kontakt s roditeljima/starateljima ili ako roditelj/staratelj smatra da se potpora treba provesti, ali se ne slaže s nekim mjerama?"]
[606,"NATALIA DUJIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Budući cijeli postupak provode (predlažu, procjenjuju i realiziraju) razrednik i stručni suradnik, nije posve jasna  uloga Razrednog vijeća u razmatranju prijedloga za pokretanje Odgojno obrazovne potpore."]
[607,"IVANA DELAČ","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Je li prijedlog za pokretanje mjere pisan ili usmeni? Ako je pisan, to stvara dodatnu nepotrebnu administraciju. Ako je usmeni, onda se ovdje opet radi o postupcima koji se u praksi već primjenjuju, u vidu razgovora na Razrednom vijeću o učenicima koji iskazuju neprimjerena ponašanja, i dogovora o daljnjim postupcima. Također, znači li \"razrednik i stručni suradnik\" da moraju biti suglasni oko prijedloga mjere? Što u situacijama u kojima nisu suglasni?"]
[608,"Natalija Siladjev","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Pitanje : Tko će predlagati i provoditi mjere potpore i stručni tretman kada škole nemaju psihologe niti socijalne pedagoge ?"]
[609,"IGOR SOLDIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Kao i u cijelom pravilniku, sve je nedovoljno jasno definirano. Što je točno opis potreba učenika, rizičnih i zaštitnih čimbenika te ponašanja učenika?"]
[610,"IGOR SOLDIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Može li samo razrednik ili stručni suradnik pokrenuti postupak? Ili moraju biti suglasni?"]
[611,"Marina Jonjić","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Kako razrednici mogu izraditi \"opis potreba učenika, rizičnih i zaštitnih čimbenika te ponašanja učenika, koji upućuju na prijeko potrebnu odgojno-obrazovnu potporu\", pa nećemo se valjda igrati psihologa. Mi smo samo učitelji i nismo studirali psihologiju, nismo osposobljeni za to."]
[612,"DAJANA VIDAKOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Razrednik u svom tjednom zaduženju ima jedan sat tjedno za sat razredne zajednice, i još jedan sat tjedno za kontakte s roditeljima. Smatraju li autori ovog pravilnika da se sve što su ovdje naveli može odraditi u ta dva sata? Ili se očekuje da razrednik, zbog teškog grijeha imanja učenika s problemima u ponašanju ili u riziku za probleme u ponašanju, odrađuje svu ovu apsurdno prenapuhanu količinu posla besplatno, u svoje slobodno vrijeme? \nNe zove li se to izrabljivanje djelatnika? \nOsim toga, razrednici su ili učitelji razredne nastave, ili predmetni učitelji/nastavnici - i nisu educirani za ovakve postupke koji se od njih očekuju i zahtijevaju ovim pravilnikom."]
[613,"ANDREA PANDURIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Poštovani,\n\nrazrednici nisu školovani za posao koji im se nameće ovim pravilnikom. A i da jesu za to školovani, imaju premalo sati u zaduženju za razrdeništvo. Svake godine sve više obaveza razrednici imaju, a satnica je ostala nepromijenjena. To se pod hitno treba promijeniti.\n\nA. Pandurić"]
[614,"Slađana Kristek","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Razrednik je u svom zaduženju zadužen 1 sat tjedno neposredno u razredu i 1 sat informativinih razgovora, a sva administracija spada pod ostali poslovi, iz godine u godinu toga je sve više, pisanje zapisnika, suradnja sa stručnom  službom, pisanje zapisnika tih razgovora, pozivanje roditelja, suradnja s kolegama, pisanje zapisnika tih razgovora, i sad bi opet razrednik trebao pokrenuti sve, slažem se ali to bi onda trebalo i regulirati drugačijim zaduženjem razrednika. Neki razrednici će rađe problem ignorirati već pisati, pisati, pisati... stoga je nužno rasteretiti razrednike ili im to adekvatno uračunati u zaduženju. 2sata  tjedno  je i bez ovog Pravilnika smiješno."]
[615,"Marin Divić","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Potrebno je dodati i/ili u stavku 1. jer okolnosti života škole ne omogućuju uvijek pravovremenu reakciju i razrednika i stručnog suradnika škole.  Osim toga, kako se može utvrditi da prijedlog pokreću i razrednik i stručni suradnik škole?\nPotrebno je u stavku 1. dodati iza izraza stručnog suradnika škole (pedagoga, psihologa i/ili stručnjaka edukacijsko-rehabilitacijskog profila).\nPotrebno je izraditi prijedloge obrazaca za pedagošku i ostalu odgovarajuću dokumentaciju navedenu u stavku 2. ovog članka ili barem navesti na koju sve pedagošku i ostalu odgovarajuću dokumentaciju se misli.\nPotrebno je dodati stavak 4. koje se propisuje da učenik na kojeg se odnosi odgojno – obrazovna potpora obvezan je sudjelovati u svim aktivnostima kojima se ostvaruje odgojno – obrazovna potpora."]
[616,"Kristina Lukačić","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Tko bi trebao znati i opisati potrebe učenika, rizičnih i zaštitnih čimbenika te ponašanja učenika? Ne mogu niti zamisliti svu papirologiju potrebnu da neka inspekcija ne sruši cijeli postupak na pritužbu roditelja... razrednik to ne smije raditi, može eventualno opisati poduzete mjere i postupke."]
[617,"IVA CVIJETIĆ KOVAČEVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Tko bi trebao sastavljati predmetni opis? Ako  bi to trebao biti razrednik, postavlja se pitanje a) jesu li razrednici dovoljno stručni da opišu predmetne čimbenike?, b) imaju li dovoljno vremena u svojim tjednim zaduženjima za obavljanje ovih poslova, uz sve ostale poslove koje već sada obavljaju? i c) hoće li im zbog toga patiti njihova primarna funkcija u školi, a to je poučavanje učenika određenome nastavnome predmetu?\nNije jasno definirano tko obavještava roditelje/staratelje učenika - razrednik ili stručni suradnik? Što ako se roditelj/staratelj protivi tome?"]
[618,"Vesna Suvala","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Dakle, razrednik treba procijeniti je li učenik u riziku razvoja problema ponašanja? Nastavnici nisu psiholozi ni socijalni pedagozi, i nemaju dovoljno vremena posvetiti se svakom učeniku da bi za svakog pojedinačno vodili dnevnik praćenja ponašanja, potreba, rizičnih i zaštitnih čimbenika. Nejasno je, što će odgojno-obrazovna potpora poduzeti a što do sada nisu poduzimali razrednici? Razgovore s učenikom, razgovore s roditeljima, suradnju sa stručnom službom? Sve ovo uključeno je u posao razrednika prije izricanja bilo kakve pedagoške mjere. Dakle, razrednik bi trebao pisati zapisnik svakog razgovora sa svakim učenikom i roditeljem, i procjenu učinkovitosti? Bojim se da bi zbog prevelike administracije mnogi odustali od uključivanja učenika u odgojno-obrazovnu potporu."]
[619,"Helena Karlić Mujo","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Razrednici nisu educirani za ovo što se od njih očekuje (netko je za to studirao 5 godina). Oni mogu uočiti problem, ali detektiranje uzroka i rješavanja takvih probleme nije u opisu posla nastavnika."]
[620,"Ivana Tunjić","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Za ovo nije i ne može biti zadužen razrednik!!! Razrednik koji je jedan do dva sat tjedno s učenicima može djelomično prepoznati problem, ali stručna služba je tu da prepozna, pokrene, odradi i završi cijeli postupak. Nije u redu sve prebaciti na učitelje/razrednike koji i tako rade osim svog ili svojih predmeta hrpu dodatnih stvari a za ovo sigurno nisu kompetentni. Ja sam imala situacije gdje sam sve morala odraditi od praćenja, prijave Centru za socijalnu skrb i policiji, stručna služba se uopće nije htjela miješati."]
[621,"Alma Kalinski","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Nije svaki stručni suradnik, a osobito ne jedan jedini, dovoljan ni dovoljno stručan da izvrši navedeno u stavku 2, naročito alineji 1. tog stavka. A razrednik tj. nastavnik to uopće nije i ne može biti. Potrebno je da svaka škola ima STRUČNI TIM koji temeljem svojih obrazovnih i stručnih kvalifikacija može prosuđivati o tomu. U njemu je, smatram, obavezan psiholog, a uz psihologa još trebaju biti barem dva stručnjaka različitog profila - pedagog, socijalni pedagog, edukacijski rehabilitator, defektolog i sl. Dakle, zaposliti stručnjake - i to na PUNO radno vrijeme, a ne nas, učitelje, zaduživati nečim za što nismo stručni i svaljivati na nas odgovornost za odluke, zbog koje ćemo biti na udaru kritike roditelja, njihovih žalbi i prijetnji kod ravnatelja, u medijima, po gradskim uredima i ministarstvima, a često i odvjetnika kojima roditelji prijete kad se ne slažu s odlukama škole."]
[622,"Snježana Konopek","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","(3) Definirati konkretno tko informira roditelje a ne ostaviti mogućnost ili - ili."]
[623,"Vedrana Radović","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Dakle, razrednik i stručni suradnik trebaju sastaviti prijedlog koji se temelji na predagoškoj i \"ostaloj odgovarajućoj\" dokumentaciji. Koja je to ostala odgovarajuća dokumentacija? Možemo li dobiti popis literature koju preporučujete? Također bih voljela vidjeti i primjerak nekog obrasca tog prijedloga."]
[624,"Marin Divić","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Predlažem dodavanje 4. stavka:\n(4) Obrasci pedagoške i ostale odgovarajuće dokumentacije iz stavka 2. ovog članka nalaze se na kraju ovog pravilnika i čine sastavni dio ovog pravilnika.\n\nMolim MZO da napravi obrasce."]
[625,"MIRKA LONČAR","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Može li prijedlog biti u usmenom obliku ili treba biti u pisanom jer se time opet razredniku nameće dodatni administrativni posao zbog čega će potencijalno dosta njih odustati od takvog prijedloga. Razrednici su preopterećeni."]
[626,"Zorana Brodarić","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","(1) Prijedlog razrednika i stručnog suradnika nije dovoljan, izuzet je ravnatelj škole, koji je voditelj i odgovoran za sve, a stavlja se potpuno sa strane ovim člankom.\n(2) Koja je to dokumentacija točno te tko je piše. Ako će razrednici morati pisati opise potreba učenika, kao i poduzetih mjera, malo će im vremena ostati za njihov posao. Isto tako ovoliku administraciju nije dobro prebaciti ni na stručne suradnike. Zaključak, ovakvo što nam doista ne treba pored pravilnika o pedagoškim mjerama, kojeg treba doraditi."]
[627,"MARINA MAREGA SELECKI","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Žao mi je što u timu koji je izradio ovaj pravilnik nije bio niti jedan učitelj praktičar. Autori Pravilnika ili ne znaju tko obavlja dužnosti razrednika ili jako podcjenjuju teškoće učenika u riziku ili s problemima u ponašanju. Razrednik je učitelj određenog predmeta, a ne psiholog, pedagog, socijalni pedagog, socijalni radnik i psihijatar u jednoj osobi i nema niti može imati kompetencije koje ovi stručnjaci stječu kroz minimalno 5 godina fakulteta. Razrednik može detektirati problem, ali ne može raditi ovo što se od njega u ovom Pravilniku traži i očekuje."]
[628,"Udruga hrvatskih srednjoškolskih ravnatelja","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Ovim člankom se propisuje još jedna u nizu obveza razrednika koji vrlo teško mogu imati uvid u opis potreba učenika, rizičnih i zaštitinih čimbenika ponašanja učenika. Postoji i mogućnost neslaganja razrednika i stručnog suradnika te nije jasno kako će se u tom slučaju pokrenuti prijedlog. S obzirom da razredno vijeće donosi odluku te o njoj informira roditelje, prepostavlja se da na tu odluku nema mogućnosti progovora od strane roditelja. Iz cijelog postupka je potpuno isključen ravnatelj škole jer nije član razrednog vijeća niti je naveden u članku, što znači da niti sudjeluje u raspravi , ni u donošenju odluke ni u informiranju roditelja. S obzirom da je u Zakonu o odgoju i obrazovanju ravnatelj  pedagoški voditelj škole te da mu se u pravilniku propisuje niz obveza kako je moguće da ni na kakv način ne sudjeluje prilikom donošenja odluke."]
[629,"Jelena Marić","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Odgojno - obrazovna potpora učeniku pokreće se na prijedlog razrednika i stručnog suradnika, što ako se ne slažu jedan je za ,a  drugi protiv čija je riječ jača? Smatram da razrednik nije obučen da donosi dokumentaciju u kojoj treba stajati opis potreba učenika, te procjenu učinkovitosti poduzetih mjera. Ovo bi trebali raditi isključivo psiholozi, socijalni pedagozi i edukatori - rehabilitatori, ali kako ako ih nema svaka škola?"]
[630,"Ivana Hrastović Mandarić","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Razrednica sam sedmom razredu u osnovnoj školi i osobno smatram da kao razrednik imam već i previše obveza u administrativnom smislu ,u pripremanju sve potrebne dokumentacije za razred na tjednoj,mjesečnoj,polugodišnjoj i godišnjoj razini,pisanju izvješća za učenika,razred,vođenju sjednica razrednih vijeća svaka dva mjeseca,provjeravanju jesu li upisani sati u e dnevnik i navedeni drugi podaci o provedenim satima KZO,GOO ,održavanju i planiranju roditeljskih sastanaka,vođenju radionica i prezentacija na sastancima,individualni razgovori s roditeljima,pripremanje satova razrednika,društveni koristan rad i provedba projekata s učenicima za održiv razvoj,skupljanje dokumentacije za učenike krenuvši od isprčnica,rješenja o individualizaciji i prilagođenim programima,do anketa i dozvola roditelja za fotografiranje,snimanje,jednodnevne izlete,višednevne izlete,planiranje i provedbu i pripremanje ekskurzije ,e matica ,kreiranje izvješća,printanje svjedođbi,podjela svjedođbi,prijave za upise,skupljanje prijavnica,profesionalno usmjeravanje učenika i td.. Dakle sve to je posao razrednika i u zadnje vrijeme definitivno ne stane u 2 sata tjedno koliko imamo prema rješenjima stoga bi svako dodatno opterećenje razrednika bilo uistinu porazno i apsurdno.Osim toga ne treba razrednik uvijek biti prvi na liniji pred roditeljem.Smatram da prijedlog o odgojno-obrazovnoj potpori treba prvenstveno pokrenuti stručni suradnik i razredno vijeće.Pravilnik ne smije biti dodatno opterećivanje već preopterećenih razrednika."]
[631,"Ivan Bilobrk","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","1. Iako se zalažem za ukidanje ovog besmislenog Pravilnika, za slučaj da nemate dovoljno hrabrosti povući ga i tako priznati da ste predložili bedastoću, on zaista ne smije ostati ovakav. Što ako su razrednik i stručni suradnik oprečnih stavova? Čija je jača? \n\n2-1. Nejasno je tko, kako i koliko dugo utvrđuje potrebe učenika i inog u ovoj alineji."]
[632,"Mirela Skelac","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Čl. 8. stavak 3. Za uspješnost provedbe potpore učeniku važno je upoznati oba roditelja/staratelja. U praksi se pokazuje problem popustljivog roditeljstva (jednoga roditelja) koji se može odraziti i na razvoj problema u ponašanju. \nStoga predlažem da odluku o odgojno obrazovnoj potpori učenika donosi razredno vijeće i o njoj stručni suradnik i razrednik informiraju roditelje/staratelje učenika."]
[633,"Jelena Rožić","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Čl.8 st 3 i čl 9 st 6 su u opreci u smislu da se u prvome navodi da se roditelja informira o odluci o odgojno-obrazovnoj potpori, dok se u potonjem navodi mogućnost neprihvaćanja provedbe stručnog tretmana. Nejasno je znači li to da je za odgojno-obrazovnu potporu nije potrebno odobrenje roditelja/skrbnika, dok za stručni tretman jest te što se događa ako roditelj odbija sudjelovati (osim prijave Centru za socijalnu skrb)."]
[634,"DEJANA BOUILLET","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","Ja riječ relevantan čitam ovako: \"u svakoj školi rade obrazovani ljudi koji znaju tko može procijeniti koje potrebe... od liječnika, na dalje i poznaju učenika pa vide koje točno procjene učenik treba\". \nMožda se varam, ali mislim da bi se propisivanje svih postupaka procjena moglo protumačiti onako kako neki već tumače, a to je samo dodatno kompliciranje postupaka. No, sigurno je da se tretman vezuje na procjenu, a stručne osobe (psiholozi i ostali) valjda znaju za što su osposobljeni, a za što nisu."]
[635,"Ivan Zečević","PRAVILNIK,\nČlanak 8.","\"(2)Prijedlog iz stavka 1. ovoga članka temelji se na pedagoškoj i ostaloj odgovarajućoj dokumentaciji, a sadržava:\n\n◊ opis potreba učenika, rizičnih i zaštitnih čimbenika te ponašanja učenika, koji upućuju na prijeko potrebnu odgojno-obrazovnu potporu...\" - tko čini procjenu ovog tipa? na osnovu kojih dijagnostičkih instrumenata? na osnovu kojih formalno obrazovnih kompetencija? Ispada da bi pak školska čistačica vrlo lako mogla ispitati \"potrebe učenika, rizične i zatite faktore, te ponašanje učenika\". Mislim da je ovo ostavljeno u sivoj zoni. Opće je poznato da se ovakve procjene provode na osnovu dijagnostičkog intervjua, te objektivnih psihodijagnostičkih instrumenata, koji imaju za cilj opsežne procjene budućeg ponašanja, ličnosti, socijalnog funkcioniranja, socijalnog razvoja, bihevioralnih problema, psihičkih poremećaja i sličnost, a jedini stručnjak koji takve postupke u školi može provditi zakonski je psiholog (iako npr socijalnih radnik ili pedagog može napraviti procjenu socijalnoh funkcioniranja na osnovu razgovora, no to nikako nije niti može biti dovoljno za određivanje tretmana učenika). Sadržaj kako je trenutno definiran, ostavlja dojam da bi drugi stručnjaci mogli da obavljaju psihološku procjenu, što bi bilo u direktnom kršenju Zakona o psihološkoj djelatnosti, te biste time doveli u pitanju ustavnu opravdanost ovog pravilnika. Molim vas da unesete adekvatne promjene u ovaj pravilnik, kako bi se uskladio sa ostalim zakonima i pravilnicima, kao i radnim mjestima različitih stručnih suradnika koji mogu raditi u školi.\n\nPozdrav,\nIvan Zečević, psiholog"]
[636,"Željka Zagorac","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Ako obrazovni sustav ima povjerenje u učitelje i stručnu službu da pokrenu i vode postupke odgojno-obrazovne potpore i stručnog tretmana, zašto se roditeljima/skrbnicima nudi mogućnost neprihvaćanja istog? Obavještavanjem CZSS se samo produljuje postupak. Praksa je pokazala da ni škole ni CZSS-ovi ne raspolažu učinkovitim mjerama."]
[637,"Pragma","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Potrebno je definirati koji sve profili stručnih suradnika mogu biti uključeni (1). Potrebno je definirati tko provodi postupak procjene potreba i teškoća učenika te je opisati kao za odgojno-obrazovnu potporu u članku 7. \nU st. 6. izmijeniti redoslijed – roditelja/skrbnika se unaprijed informira da će o odbijanju stručnog tretmana biti dužni obavijestiti nadležni CZSS."]
[638,"Šime Šuljić","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Stavak (6) obavijestiti nije dovoljno, problem se mora i riješavati"]
[639,"Šime Šuljić","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","(1) Stručni tretman učenika s problemima u ponašanju pokreće se na prijedlog UČITELJSKOG ILI NASTAVNIČKOG VIJEĆA U SURADNJI SA stručnim suradnikom škole educiranoga za rad s učenicima s problemima u ponašanju, ponajprije socijalnoga pedagoga ili psihologa."]
[640,"Ema Šabanović Baldun","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","U prvom stavku spominje se stručni suradnik škole educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju, ponajprije socijalni pedagog ili psiholog. Većina škola ima samo pedagoga. Kako se namjerava riješiti taj problem?"]
[641,"Tanja Mihoković","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Čl.9 ovog pravilnika u većini škola uopće nije provediv. Nemaju sve škole zaposlenog socijalnog pedagoga (nisam sigurna da uopće znam školu u kojoj radi socijalni pedagog) ili psihologa. Tko će pokrenuti Stručni tretman ukoliko takav kadar ne postoji? NITKO! \nVrlo je nejasna, da ne kažem marginalizirana,  uloga roditelja u oba postupka."]
[642,"BLAŽENKA KUNAC","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Čl. 9. \nŠto ako škola nema stručnoga suradnika škole educiranoga za rad s učenicima s problemima u ponašanju, ponajprije socijalnoga pedagoga ili psihologa? \nNa koji način stručni suradnik educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju informira učenika i njegove roditelje/staratelje o odluci o stručnome tretmanu i dobrobiti za učenika? Usmeno? Pismeno?\nAko roditelj/staratelj ne prihvaća provedbu stručnoga tretmana, škola je o tome dužna obavijestiti nadležni Centar za socijalnu skrb i o tome informirati roditelje/staratelje učenika. – što ovdje znači „škola“? Je li osoba koja bi trebala ovo obaviti ravnatelj, tajnik, stručni suradnik (i koji), razrednik?"]
[643,"Valentina Pajdaković","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Nije jasno rečeno, traži li se suglasnost roditelja za početak provedbe stručnog tretmana ili se roditelje samo informira o tome."]
[644,"IVONA ROGOŠIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Očigledno je da bi prema navedenim kriterijima veliki broj učenika trebao biti uključen u odgojno obrazovnu potporu ili stručni tretman."]
[645,"IVA RAMLJAK","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Za pohvalu je prepoznavanje i pokušaj određivanja uvjeta i načina rada s učenicima s problemima u ponašanju. Potrebno je osigurati i kadrovske uvjete u školama kako bi se ovaj članka mogao provoditi, a i Pravilnik u cijelosti. Ako govorimo o specifičnim odgojno-obrazovnim skupinama nisu jasni kriteriji, trebalo bi ih izraditi, a to povlači i pitanje organizacije rada škole, što sa školama koje nemaju zaposlene socijalne pedagoge, ili nemaju uvjete za rad odgojno-obrazovne skupine.\nStavke 5 i 6, isključuju jedna drugu. Ako ih informiramo, kako mogu roditelji ne prihvatiti odluku, treba li tražiti suglasnost? Što nakon obavijesti CZZS-u? Trebamo li čekati njihov odgovor, može li se krenuti u stručni tretman i smijemo li uopće to raditi, ako roditelji ne prihvaćaju odluku o provedbi stručnog tretmana?"]
[646,"Tanja Cvijanović Sitpić","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Čl.8 st 3 i čl 9 st 6 su u međusobnoj kontradikciji u smislu da se u prvome navodi da se roditelja informira o odluci o odgojno-obrazovnoj potpori, dok se u potonjem navodi mogućnost neprihvaćanja provedbe stručnog tretmana. Nejasno je znači li to da je za odgojno-obrazovnu potporu nije potrebno odobrenje roditelja/skrbnika, dok za stručni tretman jest te što se događa ako roditelj odbija sudjelovati (osim prijave Centru za socijalnu skrb)."]
[647,"Anastazija Godić Blaga","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","U čl. 9. st.1. navedeni su socijalni pedagozi i psiholozi kao stručni suradnici koji su educirani za rad s učenicima s problemima u ponašanju, te su nepravedno izuzeti socijalni radnici. Socijalni radnici imaju isti stupanj naobrazbe kao navedene struke, te su itekako kvalificirani i educirani za rad s navedenom skupinom djece i mladih, te bi trebali biti uvršteni u ovaj članak, odnosno kao dio stručnog tima u školama.  Posebno zbog raznih obiteljskih situacija i problematika u kojima djeca odrastaju, a za koje su socijalni radnici osposobljeni prepoznati i rješavati."]
[648,"Božica Ruk","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Kao učitelj u nastavi pozdravljam donošenje novog Pravilnika. Mišljenja sam da Pravilnik nije razradio prave  probleme koji  postoje u školstvu. Razrednik je u svojoj satnici preopterećen i nije stručan za procjenu ponašanja učenika. Potrebno je izgraditi bolju komunikaciju između razrednika i roditelja. Iskustvo nam dokazuje da roditelji ne surađuju.Kako postupiti s učenikom koji stvara problem u razredu na satu ?  Stručne službe nema jer pedagog  radi na pola radnog vremena."]
[649,"Tanja Dumbović","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Pokretanje postupka zahtjeva detaljnu procjenu učenika isključivo putem psihodijagnostičkih instrumenata - tko će osigurati svakoj školi, odnosno kako će SVAKA škola osigurati: 1.) Stručnjaka educiranog za rad s učenicima ukoliko ga nema, 2.)Psihologa koji je ovlašten provoditi psihodijagnostiku u školi i postupati prema Zakonu o psihološkoj djelatnosti, 3.) Osigurati sva sredstva za procjenu potreba i teškoća učenika te educiranje stručnjaka.\nRelevantne informacije stavka 1. ovog članka nisu jasno i konkretno definirane kako se prikupljaju, koje su ovlasti škole u daljnjem širenju prikupljenih informacija i čuvanju tajnosti podataka. Tko smije biti informiran i s kojim informacijama."]
[650,"DANIJELA DRAGANIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Pa predlagatelji gdje vi živite? Jeste li ikad bili u kontaktu sa hrvatskim obrazovanjem? Brojne škole nemaju stručnog suradnika educiranog za rad sa učenicima s problemima u ponašanju, socijalne pedagoge ili \"nedajabože\" psihologe."]
[651,"Dubravka Novosel Guszak","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Županijsko stručno vijeće socijalnih pedagoga\nU čl 9. st 5 mišljenja smo da treba točno definirati koji su to stručni suradnici za rad s učenicima s problemima u ponašanju. Znamo da se stručnjaci za rad s djecom s problemima u ponašanju educiraju na Edukacijasko- rehabilitacijskom fakultetu i to su socijalni pedagozi. Smatramo da bi trebalo kontaktirati Edukacijsko- rahabilitacijski fakutet koji bi dao procjenu tko je je još educiran za rad s dejecom s problemima u ponašanju"]
[652,"Domagoj Kostanjevac","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Što sa školama koje nemaju socijalnog pedagoga ili psihologa, tj. tko će u tim školama donijeti prijedlog? Brojne škole imaju samo pedagoga i knjižničara od stručnih suradnika. Također, tko sve treba sudjelovati u postupku procjene potrebe i teškoća učenika? Potrebno je i jasno definirati koje su obveze centara za socijalnu skrb u slučaju kada roditelj/staratelj ne prihvaća provedbu stručnog tretmana, u suprotnom bi centri mogli ignorirati takve postupke. Također treba definirati postoji li mogućnost prigovora roditelja/staratelja na odluku, u kojem roku i kome se prigovor podnosi."]
[653,"JOSIP JELČIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Vidi se da su ovi pisali ljudi koji nemaju pojma o stvarnom stanju stvari u hrvatskim školama. Vjerujem da brojne škole nemaju ni socijalnog pedagoga ni psihologa, a dosta ih ima navedene stručnjake zaposlene na polovinu ili četvrtinu norme, što je premalo za ovako zahtjevne procedure."]
[654,"Petra Jandrijević","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Nejasno i široko definirani učenici s rizikom za razvoj problema u ponašanju i učenici s problemima u ponašanju. Prema navedenim kriterijima veliki broj učenika bi trebao biti uključen u odgojno obrazovnu potporu ili stručni tretman. Mislim da će se svaki razrednik i stručni suradnik složiti da sve ono što bi se trebalo raditi s učenicima u odgojno obrazovnoj potpori ili stručnom tretmanu se i radi (savjetodavni rad, pomoć u učenju, individualni/ grupni razgovori, savjetovanje roditelja, razgovori na satovima razrednika, suradnja sa školskom liječnicom, suradnja s drugim institucijama (Poliklinike, CZSS). Navedeni poslovi pisanja programa i praćenja učenika samo daju dodatnu papirologiju razrednicima i stručnim suradnicima bez uzimanja u obzir ostale poslove koje rade i ostale učenike kojima je potrebna drugačija vrsta pomoći i podrške. \nDovodi se u pitanje i to tko je stručan provoditi procjenu potreba i teškoća učenika. Ako bi to trebao raditi stručni suradnik psiholog pomoću psihodijagnostičkih sredstva, tko će mu omogućiti potrebna psihodijagnostička sredstva i edukacije po potrebi? Proces procjene nije nešto što se može napraviti u pola sata – potrebna je priprema, anamneza, razgovor, testiranje i ono najvažnije pisanje jasnog mišljenja. \nNije upitno da je potreban jedan cijeli stručni tim za rad s djecom koja pokazuju neprihvatljiva ponašanja, međutim kao što sama riječ ''tim'' kaže da je to skupina ljudi komplementarnih znanja i vještina koji su predani zajedničkim poslovnim ciljevima i zajedničkom pristupu. Onda bi taj stručni tim trebao okupiti i pedagoge i psihologe i logopede i socijalne pedagoge i rehabilitatore te po potrebi i vanjske suradnike (psihoterapeute, psihijatre, školsku medicinu). Smatram da ima puno mladih navedenih struka koji žele raditi i starijih iskusnih kolega koji su im spremni prenijeti znanje – pa zašto se onda ne organiziraju mobilni timovi koji će po potrebi ići po školama i provoditi odgojno obrazovnu potporu i stručne tretmane prema već unaprijed napisanim i univerzalnim programima i siguran sam da će svaki razrednik i stručni suradnik biti spreman na suradnju s navedenim timom. Smatram da nije u redu svu odgovornost uvijek stavljati na razrednike i stručne suradnike bez podrške i zaštite te jasnih smjernica."]
[655,"NATALIA DUJIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Nije jasno koja razina edukacije je potrebna ili dovoljna za rad s učenicima s problemima u ponašanju? Aprirori se spominju socijalni pedagog ili psiholog koji nažalost nisu zaposleni u svakoj školi. Pitanje je - je  li samo jedan od ta dva profila stručnih suradnika dovoljan za provođenje stručnog tretmana na način kako ga predviđa ovaj pravilnik!?\nTko je stručan provoditi procjenu potreba i teškoća učenika? Podrazumijeva li takva procjena i psihodijagnostiku koja je pridržana samo psiholozima? Ministarstvo koje izdaje  pravilnik  bi u tom slučaju bilo dužno  i osigurati školskim psiholozima neophodne preduvjete za takav rad odnosno predvidjeti  nabavu  psihologijskog instrumentarija. \nNadalje, s obzirom na bazično obrazovanje  psiholog može ali i ne mora biti stručan za provođenje stručnog tretmana kako ga opisuje čl 5, stavak 2. Što ukoliko  psiholog nije educiran iz područja provođenja stručnog tretmana tj potpore učenicima s problemima u ponašanju?\nU stavku 3 nejasno je koje su to \"specifične odgojne skupine\". Postoje li u svakoj školi,  na koji način se formiraju, tko ih vodi i u kojem obimu svog radnog vremena! (u članku 20 spominju se posebni odjeli)"]
[656,"IVANA DELAČ","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Ovaj članak pretpostavlja da svaka škola ima zaposlenog socijalnog pedagoga ili psihologa - kako se ovaj postupak provodi u školama koje ih nemaju? Nadalje, ako škola nema psihologa ili socijalnog pedagoga nego samo pedagoga, znači li ovaj članak da taj pedagog treba biti dodatno educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju, i ako da, kakvom točno edukacijom? Stavak 5 jasno nalaže da o odluci o pokretanju stručnog tretmana učenika i roditelje informira stručni suradnik educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju, iz čega proizlazi da škola MORA imati zaposlenog takvog stručnjaka - ako nema, nije jasno tko informira učenika i roditelje.\nNejasno je i tko radi procjenu potreba i teškoća učenika, te kojim instrumentima. Kompletna procjena bi morala uključivati i procjenu sposobnosti i osobina, što je u isključivom djelokrugu psihologa kako je definirano Zakonom o psihološkoj djelatnosti, a osim što većina škola nema zaposlenog psihologa, nije definirano ni tko financira nabavku psihodijagnostičkih instrumenata nužnih za takvu procjenu.\nStavak 6 definira obvezu škole (opet, koga točno, razrednika ili stručnog suradnika?) da o neprihvaćanju stručnog tretmana od strane roditelja izvijesti Centar za socijalnu skrb - znači li to da roditelj treba potpisati suglasnost da se dijete uključuje u stručni tretman? Ako roditelj odbije tretman i škola to prijavi Centru za socijalnu skrb, provodi li se stručni tretman i bez suglasnosti roditelja? Znači li to da za mjeru odgojno-obrazovne potpore nije potrebna suglasnost roditelja, i da se roditelj koji se ne slaže s mjerom odgojno-obrazovne potpore ne prijavljuje Centru za socijalnu skrb?"]
[657,"Natalija Siladjev","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Tko će predlagati i provoditi Stručni tretman kada škola nema psihologa niti socijalnog pedagoga ? Tko će raditi identifikaciju, predlagati tretman, izrađivati plan i realizirati ? Tko je drugi stručan-a nije, da to radi umjesto psihologa ili socijalnog pedagoga? Tko će provoditi tretmane sa specifičnim odgojno-obrazovnim skupine namijenjene učenicima s problemima u ponašanju ako nema psihologa niti socijalnog pedagoga?"]
[658,"IGOR SOLDIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Srednje škole većinom nemaju stručne suradnike educirane za rad s učenicima s problemima u ponašanju (socijalne pedagoge) stoga nije jasno kako će ispuniti uvjet iz stavka 1.\nStavak 6 nije primjenjiv na punoljetne učenike jer centri za socijalnu skrb ne djeluju u odnosu na dopise srednje škole o punoljetnim učenicima."]
[659,"IGOR SOLDIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Iz Pravilnika nije jasno je li potrebno samo informirati roditelje ili tražiti njihovu suglasnost? I što u slučaju da roditelj odbije i kontaktira se Centar za socijalnu skrb? Koji su daljnji koraci? Cijeli taj postupak bi se mogao jako odužiti i izgubiti smisao..."]
[660,"IGOR SOLDIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Koji su stručni suradnici educirani za rad s učenicima s problemima u ponašanju?"]
[661,"IGOR SOLDIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Koje su to specifične odgojno-obrazovne skupine namijenjene učenicima s problemima u ponašanju?"]
[662,"DAJANA VIDAKOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Velik broj škola nema psihologa. Još veći broj škola nema socijalnog pedagoga. Što se događa kada škola nema stručnog suradnika odgovarajućeg profila?"]
[663,"Marin Divić","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Što ako škola nema psihologa, socijalnog pedagoga ili stručnog suradnika educiranog za rad s učenicima u ponašanju te ravnatelj je obvezan na trošak Ministarstva osigurati stručnjaka educiranog na rad s učenicima s problemima u ponašanju onda tako osigurani stručnjak nije stručni suradnik škole niti može pokrenuti prijedlog stručnog tretmana? Potrebna je nadopuna 1. stavka.\nStručni tretman učenika s problemima u ponašanju pokreće se na prijedlog stručnoga suradnika škole educiranoga za rad s učenicima s problemima u ponašanju, ponajprije socijalnoga pedagoga ili psihologa, i/ili ravnatelja. \nU stavku 1. i 5. postavlja se pitanje: Što ako škola nema stručnog suradnika educiranog za rad s učenicima s problemima u ponašanju te ravnatelj ima problema u pronalaženju takvog stručnog suradnika, hoće li se pokretanje kao i informiranje roditelja/staratelja odgoditi do pronalaženja stručnog suradnika educiranog za rad s učenicima s problemima u ponašanju? Potrebna je nadopuna 1. i 5. stavka.\nPotrebno je dodati stavak 7. koje se propisuje da učenik na kojeg se odnosi stručni tretman obvezan je sudjelovati u svim aktivnostima kojima se ostvaruje stručni tretman. \nBilo bi super kad bi tim koji je napravio ovaj Pravilnik da nam da primjer popunjenih obrazaca za sve navedeno pod stavkom 2. ovog članka."]
[664,"Kristina Lukačić","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Zašto bi roditelj trebao prihvatiti odluku o stručnom tretmanu? Pravilnikom treba to ONEMOGUĆITI taj izbor.\nTko će se pobrinuti za 9.2.? U školama uglavnom nema stručnih suradnika educiranih za rad s učenicima s problemima u ponašanju. Što je uopće stručni tretman koji ne zahtijeva uključivanje u specifične skupine? Tko ga onda provodi? Netko u školi? tko?"]
[665,"IVA CVIJETIĆ KOVAČEVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Jesu li za rad s učenicima s problemima u ponašanju educirani svi stručni suradnici koji su trenutno zaposleni u školama? Što znači biti „educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju“?\nTko će voditi specifične odgojno-obrazovne skupine i što će se u njima raditi?\nŠto ako učenik ne dolazi na planirane aktivnosti na koje je utrošeno puno vremena i truda? Što ako roditelj/staratelj odbija stručni tretman?"]
[666,"Helena Karlić Mujo","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Može li roditelj odbiti uključivanje djeteta u odgojno-obrazovnu potporu kao što može odbiti stručni tretman?"]
[667,"Snježana Konopek","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Mali broj škola ima socijalnog pedagoga. U Županiji u kojoj radim samo je jedan socijalni pedagog i to u OŠ koji  nije ni koordinator ŠPP. U gradu gdje radim ni osnovan ni srednja škola nemaju psihologa a nemamo ni liječnika školske medicine. Stanje na terenu je u velikom raskoraku s potrebama Pravilnika."]
[668,"Silvija Knežević","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","S obzirom da većina škola nema specifične odgojno - obrazovne skupine (ili kadar koji će s takvim skupinama raditi), gdje bi se takvi učenici uputili na stručni tretman ako je on neizbježan u takvom obliku?"]
[669,"MIRKA LONČAR","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Prema kojim kriterijima će socijalni pedagog ili psiholog, ako ga škola uopće ima, predložiti Stručni tretman?"]
[670,"Zorana Brodarić","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","(1) Sve škole nemaju psihologa ili socijalnog pedagoga i to je nešto čime bi se MZO trebalo pozabaviti što prije.\n(2) Znači li to da stručni suradnici trebaju obaviti određena testiranja i po kojim kriterijima? \n(3) Potpuno je nejasno prema kojim kriterijima i tko odlučuje o potrebama učenika."]
[671,"DRAGAN MALNAR","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Poštovani,\nPodržavam donošenje novog Pravilnika, međutim, u njemu uočavam neke stvari koje mi ne odgovaraju.\nKao prvo, Ministarstvo znanosti bi trebalo znati kako u školama rade ljudi različitih struka. Svatko od njih stručan je za svoj predmet, ali nije stručan za druge predmete. Tako Vam je sigurno poznato kako u školi postoji varijanta stručne i nestručne zamjene. Pišem to zbog toga što vi tražite od nas razrednika donošenje odluka, a mi za te odluke nismo stručni. Na neki način vaša ideja je slična onog gdje bi se vi za savjet zbog vaše glavobolje javili veterinaru. Pokušajte, pa javite reakciju veterinara, ali i vaše glave. \nBojim se kako će se na taj način otvoriti \"bojno polje\" prema razrednicima gdje će često njihove odluke biti poništene zbog neke \"proceduralne\" pogreške koju će oni nesvjesno napraviti baš zbog toga što nisu u potpunosti stručni za donošenje iste. Smatrate li kako će nam neka eventualna edukacija od par sati zamijeniti sve ono što su pedagozi, socijalni pedagozi, logopedi ,učili 4-5 godina na fakultetu?\nRazrednik mora u svakom slučaju biti uključen u izradu programa, ali po meni on nikako ne smije biti glavni. Puno veća znanja od nas razrednika u tome imaju pedagozi i ostali iz stručne službe škole. \nIsto tako, od 47 položenih ispita na fakultetu (dvopredmetni studij), samo njih možda 3-4 su bila vezana uz pedagogiju. Samim time je vidljivo koliko mogu biti uspješan u izradi takvog programa kao što vi zahtijevate.\nUmjesto što od razrednika tražite takve zahtjeve, predlažem da nađete neka financijska sredstva za zapošljavanje stručnih suradnika u školama kako bi njihova zastupljenost bila \"podebljana\". \nMislim kako u ovom obliku postoje sljedeći realni problemi:\n1. program neće biti dobro napisan\n2. program neće biti uopće napisan\n3. program će biti prepisan (dakle copy/paste metoda)\nSve u svemu, ideja je dobra, ali realizaciju bi trebalo na neki način promjeniti.Predlažem kako stručna služba glavnu riječ u donošenju Tretmana, a njoj bi trebali asistirati razrednik i ravnatelj.\nSrdačan pozdrav!"]
[672,"MARINA MAREGA SELECKI","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Mnoge škole nemaju socijalnog pedagoga ni psihologa. \nPravilnik ne navodi što napraviti u slučaju da učenik s problemima u ponašanju onemogućuje odvijanje nastave ili ako njegovo ponašanje ugrožava sigurnost drugih učenika i učitelja. Predlažem da se u tom slučaju učenika upućuje u poseban razredni odjel za učenike s problemima u ponašanju u školi, a ukoliko on ne postoji upućuje se u najbližu školu u kojoj takav odjel postoji. Procedura upućivanja mora biti vrlo kratka i jednostavna jer okolnosti su takve da ne trpe odgodu. \nNe razumijem zašto je u Pravilniku ostavljena mogućnost da roditelj ne prihvati provedbu stručnog tretmana, ali me svejedno zanima što se u tom slučaju događa? Prijava Centru ne rješava problem u školi."]
[673,"Udruga hrvatskih srednjoškolskih ravnatelja","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Srednje škole većinom nemaju stručne suradnike educirane za rad s učenicima s problemima u ponašanju (socijalne pedagoge) stoga nije jasno kako će ispuniti uvjet iz stavka 1.\nStavak 6 nije primjenjiv na punoljetne učenike jer centri za socijalnu skrb ne djeluju u odnosu na dopise srednje škole o punoljetnim učenicima."]
[674,"Jelena Marić","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Većina škola nema stručne suradnike koji su educirani za rad s učenicima s problemima u ponašanju, što u tom slučaju? Hoće li svaka škola imati specifične odgojno - obrazovne skupine namijenjene učenicima s problemima u ponašanju i tko će raditi u tim skupinama i kada? Pohađa li tada taj učenik redovnu nastavu u svom razredu ili? Koliko sati tjedno provodi u tim skupinama? Što ako učenik ne želi ići ili nema poboljšanja u ponašanju?"]
[675,"Irena Vukas","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Poštovani,\npozdravljam donošenje ovoga pravilnika, ali smatram da će se sve svesti na puno administrativnih poslova bez željenoga učinka ukoliko se ne riješi osnovni problem: većina škola nema školskog psihologa ili socijalnog pedagoga koji se spominju u tekstu. Istina je da ima \"obične\" pedagoge koji su već ionako zatrpani papirologijom, ali smatram da ni oni ni razrednici nisu dovoljno kompetentni za pružanje odgovarajuće pomoći problematičnim učenicima, njihovim roditeljima i učiteljima koji se susreću s takvom djecom. Školski psiholog bio bi najbolje rješenje. Gospođa ministrica je u nedavnom intervjuu za medije spominjala mogućnost uvođenja mobilnih timova. Ako nema dovoljno financijskih sredstava za to da barem dvije škole dijele jednog psihologa na pola radnog vremena, onda je i mobilni tim bolje rješenje od ničega. Ovo nije pitanje o kojemu bi uopće trebalo raspravljati. Hvala! \nS poštovanjem\nIrena Vukas"]
[676,"Ivan Bilobrk","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","1. Iako se zalažem za ukidanje ovog besmislenog Pravilnika, za slučaj da nemate dovoljno hrabrosti povući ga i tako priznati da ste predložili bedastoću, on zaista ne smije ostati ovakav. Što je sa školama koje nemaju psihologa niti socijalnog pedagoga? Kolike ćemo silne novce platiti za njihove usluge koje neće polučiti željeni rezultat?\n\n2. Nejasno je tko, kako i koliko dugo utvrđuje potrebe učenika i inog u ovom stavku.\n\n4. Učitelji i nastavnici nisu kvalificirani donijeti odluku u prvom dijelu ovog stavka pa onda nema smisla ni da odlučuju o njoj u drugom dijelu ovog stavka."]
[677,"Mirela Skelac","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Prema člancima 9. i 10. Nacrta stručni suradnik škole educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju, ponajprije socijalni pedagog ili psiholog, prijedlogom pokreće postupak stručnog tretmana i izrađuje program stručnog tretmana. Stručni tretman učenika s problemima u ponašanju prema članku 17. Nacrta vodi stručnjak educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju, ponajprije socijalni pedagog ili psiholog, uz sudjelovanje drugih stručnjaka, a prema članku 19. Nacrta stručnjak educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju provodi redoviti stručni tretman. Člankom 21. Nacrta određeno je da intenzivni stručni  tretman s učenicima uključenim u posebne odjele (prema članku 5. stavku 5.  članku 6. stavku 6. Pravilnika o osnovnoškolskom i srednjoškolskom odgoju i obrazovanju učenika s teškoćama u razvoju) provodi socijalni pedagog ili psiholog. Na kraju, u članku 21. stavku 4. Nacrta određeno je da je obveza ravnatelja, ako škola nema zaposlenog socijalnog pedagoga ili psihologa, za postupak procjene potreba učenika s problemima u ponašanju, ali samo za intenzivnim stručnim tretmanom, osigurati stručnog suradnika s odgovarajućom edukacijom u području rada s učenicima s problemima u ponašanju. Stoga je potrebno prilagoditi prijedloge postupanja."]
[678,"Jelena Rožić","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Čl.8 st 3 i čl 9 st 6 su u opreci u smislu da se u prvome navodi da se roditelja informira o odluci o odgojno-obrazovnoj potpori, dok se u potonjem navodi mogućnost neprihvaćanja provedbe stručnog tretmana. Nejasno je znači li to da je za odgojno-obrazovnu potporu nije potrebno odobrenje roditelja/skrbnika, dok za stručni tretman jest te što se događa ako roditelj odbija sudjelovati (osim prijave Centru za socijalnu skrb)."]
[679,"DEJANA BOUILLET","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Slažem se da treba osigurati stručno osoblje. Vjerujem da će se to i dogoditi, jer se priprema neki akcijski plan. Sigurno ne preko noći i sigurno ne svugdje. Ali od nečega se treba početi."]
[680,"SAŠA PERIČAK","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","(1) Dio škola nema navedeni kadar. Nužno je svim školama osigurati odgovarajuće stručnjake za rad s učenicima s problemima u ponašanju - ne samo za provođenje stručnog tretmana kad se nasilje već dogodi, nego od početka školovanja da se nasilje prevenira te da do njega ni ne dođe. Škole nemaju dovoljno stručnjaka takvih profila, a mnogima financijske mogućnosti neće omogućavati financiranje istih te se postavlja pitanje kako će i tko financirati ogromne troškove koji iz ovoga proizlaze - ako se mjere budu provodile po pravilnima struke, a neprihvatljivo ponašanje ne bude pomelo pod tepih?"]
[681,"SAŠA PERIČAK","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","(6) Pravilnik ne navodi alternativne mjere koje se mogu poduzeti u međuvremenu, posebno ako je nemoguće održavati nastavu ili je sigurnost drugih učenika ili djelatnika škole ugrožena. Realno je za očekivati da će barem dio učenika izbjegavati tretmane koji se odvijaju prije ili poslije nastave (ako zbog ničeg drugog, zbog problema s organizacijom prijevoza), a smatram da su kod ozbiljnijih problema u ponašanju takvi tretmani nužni. Pravilnik ne navodi efikasni mehanizam reagiranja prema učeniku koji izbjegava pohađanje tretmana prije ili nakon nastave. Obavještavanje Centra za socijalnu skrb u tom slučaju smatram nužnim, ali nedovoljnim."]
[682,"Davorka Radovanović","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Ad 7.) Čl.8 st 3 i čl. 9 st. 6 su u opreci u smislu da se u prvome navodi da se roditelja informira o odluci o odgojno-obrazovnoj potpori, dok se u potonjem navodi mogućnost neprihvaćanja provedbe stručnog tretmana. Nejasno je znači li to da je za odgojno-obrazovnu potporu nije potrebno odobrenje roditelja/skrbnika, dok za stručni tretman jest te što se događa ako roditelj odbija sudjelovati (osim prijave Centru za socijalnu skrb)."]
[683,"Ivan Zečević","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","\"(1) Stručni tretman učenika s problemima u ponašanju pokreće se na prijedlog stručnoga suradnika škole educiranoga za rad s učenicima s problemima u ponašanju, ponajprije socijalnoga pedagoga ili psihologa.\" - Na osnovu kojih komeptencija socijalnih pedagog može odlučivati o pokretanju ovakvog postupka, a socijalni radnik, defektolog, logoped ili pedagog ne mogu? Na osnovu kojih obrazovnih kompetencija se socijalni pedagog navodi eksplicitno uz psihologa, iako je njihovo područje djelatnosti puno uže od psihološkog, a gotovo vrlo slično socijalnim radnicima, kojima ovo nije dozvoljeno, a kojih ima više u školskom sustavu nego socijalnih pedagoga? Socijalni pedagozi, iako važni članovi tima, nemaju pristup dijagnostičkim instrumentima, niti obrazovanje u području psihičkih procesa i psihopatologije, a da bi se netkome preporučio adekvatan tretman psihološka dijagnostika mora biti adekvatna i potpuna tj moraju se procjeniti sve sfere funkcioniranja (kognitivna, intelektualna, bihevioralna, emocionalna, obiteljska, govorna, patološka, neuropsihološka itd (zakonom o psihološkoj djelatnosti psihološku procjenu mogu da rade samo psiholozi). Odnosno, socijalni pedagozi ne mogu  zakonski koristiti, niti su obrazovni da koriste, instrumente za intelektualno, neuropsihološko, kognitivno, govorno, socijalno, bihevioralno područje, kao ni područje specifične psihopatologije. Kako objašnjavate činjenicu da ispada da socijalni pedagog može samo na osnovu razgovora reći da je određeni tretman neophodan kako bi se poboljšalo ponašanje učenika, a pri tome nije bio sposoban da procjeni intelektualni i neuropsihološki status učenika. Iliti rečeno, agresivno ponašanje učenika često može nastati kao posljedica neuropsiholoških i/ili intelektualnih oštećenja i poremećaja, ili drugih neuroloških stanja koji budu indikativni tijekom neuropsihološke dijagnostike, na osnovu čega se učenik može uputiti neurologu ili psihologu na obradu u bolnicu, a s druge strane koje socijalnih pedagozi ne mogu procjenjivati, niti se izjašnjavati o tome, jer nisu uopće obrazovani u ovom području niti imaju zakonsku dozovolu za to. Ili obrišite socijalnog pedagoga, jer ne postoji obrazovna i zakonska kompetencija zašto bi se oni stavili ispred logopeda, defektologa, socijalnih radnika i pedagoga da donose odluku o pokretanju tretmana, a ostali stručnjaci se ne bi naveli konkretno i eksplicitno. Ili ostavite samo psihologa, kao jedinog stručnjaka koji je sposoban da procjeni sve sfere funkcioniranja učenika, jer ako želite efikasnost tretmana, i adekvatan tretman, morate učiniti i kompletnu dijagnostiku, koju ponavljam, nitko osim psihologa ne može uraditi. Molim vas da unesete adekvatne promjene kako biste ispravili trenutno neopravdano diskriminiranje drugih stručnih suradnika (socijalnih radnika primarno), u korist socijalnih pedagoga, jer za to doista ne postoji osnova.\n\nPozdrav,\nIvan Zečević psiholog"]
[684,"LORENA ŽIVKOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Poštovani,\n\nistaknula bih kako je (i) u ovoj sferi školstva i obrazovanja bitna uloga socijalnog radnika, a ne isključivo socijalnog pedagoga i psihologa."]
[685,"Dragana Rakušić Ćosić","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Poštovani,\nu srednjim školama ne rade socijalni pedagozi, a upitno je koliko ima psihologa. \nKoji su stručni suradnici educirani za rad s učenicima s problemima u ponašanju?"]
[686,"SNJEŽANA BIRTIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 9.","Može li se i školski pedagog smatrati stručnjakom educiranim za rad s učenicima s problemima u ponašanju, jer se u prijedlogu pravilnika nigdje ne spominje, premda u većini škola rade pedagozi a tek u ponekima socijalni pedagozi ili psiholozi?"]
[687,"Maša Petrov","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","U čl.10. spominje se izrađivanje programa odgojno-obrazovne potpore od strane razrednika uz pomoć stručnog suradnika škole. Mislim da bi trebalo biti obrnuto jer razrednici nisu stručniji sastavljati programe od stručnih suradnika koji za to pohađali godine školovanja na fakultetu.Usto su razrednici preopterećeni papirologijom i dokumentacijom i bilo bi bolje da se više vremena posveti samoj nastavi. Razrednik je taj koji će uvijek pomoći u izradi, opisati situacije, dati svoj prijedlog i pomoći, ali nije stručan izrađivati program."]
[688,"Tamara Široka","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Samo dodatna papirologija, razrednici nisu osposobljeni za pisanje takvoga programa."]
[689,"Željka Zagorac","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Definirati mjere i aktivnosti u stavki 2, alineja 4."]
[690,"Željka Zagorac","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Nejasno je što se misli u stavci 2 pod \"i drugih čimbenika zaštite u socijalnom okruženju učenika - obitelji...\"."]
[691,"Željka Zagorac","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Program odg.obr.potpore i/ili stručnog tretmana ne može izrađivati razrednik, jer nije kompetentan. U nekim razrednim odjeljenjima ima veći broj takvih učenika - koliko vremena će ostati razredniku za pripremu za nastavu i pripremu materijala i za ostale učenike?? Uz ovakvu administraciju bojim se da će sve ovo biti kontraproduktivno."]
[692,"Pragma","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","U st. 1. nedostaje vremenski okvir– definirati koliko je vremena potrebno od donošenja odluke do izrade konačnog programa\nRazrednici ne bi smjeli izrađivati program potpore nego da izrađuju stručni suradnici škole i/ili vanjski stručnjaci (osobito ukoliko škola nema zaposlenog kvalificiranog stručnjaka za rad s učenicima s problemima u ponašanju)."]
[693,"Šime Šuljić","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","(3) Program odgojno-obrazovne potpore izrađuje izrađuje stručnjak educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju u suradnji s razrednikom."]
[694,"Šime Šuljić","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Ostane li razrednik, u načelu stručnjak za izvođenje predmetne nastave, imat ćemo situaciju dugu nazočnu u obrazovnom sustavu, a to je metenje problema pod tepih. Nije potrebno da se u svim ovim slučajevima piše poseban program \"rehabilitacije\" ponašanja, a onda kada jest to treba činiti odgovarajući stručnjak."]
[695,"Rajna Franjo","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Čime je razrednik zaslužio da izrađuje program odgojno-obrazovne potpore? \nTko je stručnjak educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju? Trebalo bi konkretno zapisati, a onda promisliti ima li svaka škola takvog stručnjaka? Ako u školi nije zaposlen traženi stručnjak, hoće li se problem \"spremiti pod tepih\" ili će škola nekog svog djelatnika morati proglasiti stručnim?"]
[696,"Mirela Babić","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","\"Program odgojno-obrazovne potpore izrađuje razrednik uz pomoć stručnoga suradnika škole.\" Razrednik nema kompetencije za izradu Programa tj.za opis rizičnih i zaštitnih čimbenika i ponašanja. Osim toga, ovaj je prijedlog u kontradikciji s najavljenim administrativnim rasterećenjem nastavnika, poglavito razrednika."]
[697,"Tanja Mihoković","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Čl. 10  propisuje kako Program odgojno-obrazovne potrebe izrađuje razrednik.... koji treba sadržavati, između ostaloga specifične potrebe učenika, područja i ciljeve programa, način praćenja djelotvornosti programa,...\nSmatram kako razrednik (učitelj/nastavnik) nike dovoljno stručan niti osposobljen za izradu tog Programa.\nTo bi trebala raditi Stručna služba škole (psiholog ili socijalni pedagog) zbog izuzetne osjetljivosti i specifičnosti.\nS druge strane razredniku se u opis poslova dodaje još i ova dužnost, a ionako su dva sata u normi za razredničke poslove izuzetno malo s obzirom na sve poslove s kojima se razrednik susreće."]
[698,"BLAŽENKA KUNAC","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Čl. 10. \nRazrednik ne bi trebao izrađivati program odgojno-obrazovne potpore jer nije educiran za takvo nešto. Ukoliko namjeravate organizirati nekakvu edukaciju za razrednike, time automatski ponižavate kolege koji su završili ERF. Nikako stručno osposobljavanje u vidu seminara, webinara il nečeg trećeg ne može nekoga u nekoliko sati ili dana osposobiti za posao koji se uči pet godina. \nOvo bi, vrlo vjerojatno, dovelo do toga da razrednici neće ni započinjati proces. Jer nemaju stručnosti, ali ni vremena."]
[699,"Nina Šegvić","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Izrada programa odgojno-obrazovne potpore nikako ne može biti posao razrednika. Uz svu dobru volju, razrednici nisu u tom smislu educirani niti će ih zamišljeni \"tečajevi\" dovoljno osnažiti za određivanje  potreba učenika te osmišljavanje mjera i  aktivnosti kojima se namjerava postići promjena ponašanja učenika s problemima u ponašanju ili u riziku za njihov razvoj. Velika je vjerojatnost da će razrednici, znajući da bi s kompetencijama koje imaju bilo neozbiljno promišljati aktivnosti potpore učeniku s problemima u ponašanju a koje će rezultirati promjenom ponašanja,, izbjegavati pokretanje postupka pružanja potpore. Time se učeniku umanjuju šanse da se problem u ponašanju evidentira na vrijeme i da učenik dobije stručnu i pravovremenu pomoć."]
[700,"Gordana Cecić-Sule","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Program odgojno obrazovne potpore nikako nije i ne smije biti posao razrednika. Razrednici nastavnici/učitelji pojedinih predmeta su kroz svoje formalno obrazovanje stekli kompetencije za rad u nastavi u svom predmetnom području te takva osoba nema kompetencija za sastavljanje ovakvih mjera i i aktivnosti praćenja učenika.\nZnači li to da će razrednik kolegama iz UV ili NV  izdavati zaduženja i nalagati sudjelovanje u aktivnostima za učenike?\nOsim toga javno postavljam pitanje nadležnima o najavljenom administrativnom rasterećenju učitelja i nastavnika!"]
[701,"Valentina Pajdaković","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Razrednik nije kompetentan za izradu Programa odgojno-obrazovne potpore. Program bi trebao izrađivati tim u kojem su psiholog, pedagog i socijalni radnik. Izrada takvog plana podrazumijeva kompetencije koje nadilaze stručna znanja razrednika. Uloga razrednika u ovom  postupku bi trebala biti pomoć stručnom timu oko temeljnih informacija o učeniku koje su potrebne za donošenje Programa. Aktivnosti koje su predviđene Programom da bi bile kvalitetno odrađene nadilaze broj radnih sati koje učitelj/razrednik ima u zaduženju, te nisu provedive u okviru postojeće norme rada razrednika/učitelja."]
[702,"TANJA SUDISKAS","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Program odgojno-obrazovne potpore izrađuje stručni suradnik i zbog kompetencija i opisa posla koji obavlja."]
[703,"MARTINA MATEZOVIĆ BIŠKUP","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","(3) ''Program odgojno-obrazovne potpore izrađuje razrednik uz pomoć stručnoga suradnika škole''.  Razrednici nemaju dovoljno stručnih kompetencija za ovakav vid zaduženja, a niti bi posao ovakvog opsega smio ući u zaduženje razrednika bez prethodnog rasterećenja zaduženja razrednika, sve i kada bi imao potrebne kompetencije. Za program odgojno-obrazovne potpore valjalo bi zadužiti stručnog suradnika, no također uz takvo povećanje zaduženja mora prethodno doći i rasterećenje na nekom drugom planu (primjerice manji broj učenika po glavi stručnog suradnika).\n\n(4) ''Program stručnoga tretmana izrađuje stručnjak educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju.''  Takvom povećanju zaduženja stručnog suradnika mora prethoditi rasterećenje na nekom drugom planu (primjerice manji broj učenika po glavi stručnog suradnika). Pravilnik izrijekom ne predviđa niti propisuje što u situacijama u kojima su postojeći stručni suradnici već preopterećeni opsegom posla/brojem učenika za koje skrbe ili što u situacijama kada stručnih suradnika manjka."]
[704,"Srećko Sviben","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Program postupka nikako ne može izrađivati razrednik je kraj stručnjaka psihologa i pedagoga nema usporedive kompetencije. Naglasak mora biti na stručnoj službi u suradnji s Centrom za socijalnu skrb, jer nasilno ponašanje počinje kod kuće i umjesto da se nadzire nastavnike, škole, ravnatelje treba nadzirati roditelje."]
[705,"Morana Sunara","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Poštovani,\n\nsmatram da ovim Pravilnikom, a posebno programima odgojno-obrazovne potpore i stručnoga tretmana dodatno opterećujete nastavnike i stručne suradnike koji ionako sve svoje vrijeme posvećuju učenicima i njihovim potrebama. Vjerujem da svi djelatnici u obrazovanju imaju samo jedan cilj, a to je sretan, uspješan, ali ponajprije odgovoran učenik. Odgovornosti ih ne učimo ukoliko ih ne suočimo s posljedicama njihovih postupaka. Smatram da su svi učenici (posebno oni u srednjoj školi) zakinuti ovakvim Pravilnikom. Sva energija jednog razrednika i stručne službe usmjerava se (već dugi niz godina) na one koji je ne znaju cijeniti ili jednostavno, ne žele pomoć. S druge strane ostaju (u većini) učenici koji bi htjeli više, a koji, i u razredu, i van njega, u ovom našem sustavu, ostaju iznevjereni. Rezultat je frustracija i nezadovoljstvo svih sudionika ovog procesa."]
[706,"Sanja Kostanjčar ","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Razrednici su najčešće nastavnici/učitelji pojedinih predmeta koji su kroz svoje obrazovanje stekli kompetencije za rad u nastavi, a dominantno vezane uz svoje predmetno područje. Zadužiti razrednike i učiniti ih odgovornim za IZRADU programa koji iziskuje daleko drugačiju naobrazbu te uključiti takav zahtjevan zadatak u bijednu satnicu zaduženja koja nije bi blizu realnom vremenu koje jedan razrednik provede tjedno u radu s učenicima, roditeljima, stručnom službom itd., nije samo dodatno opterećenje razredniku, nego je krajnje neodgovorno prema učenicima kojima je jedan funkcionalan i stručno izrađen program potpore i praćenja zaista potreban."]
[707,"Daliborka Todorović","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Program odgojno-obrazovne potpore nikako ne može biti posao razrednika jer razrednik nije kompetentna osoba za izradu takvoga programa. Smatram da je to posao  stručnjaka koji su se godinama za to školovali."]
[708,"Anđela Žugaj","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Ovo nikako nije posao razrednika. Razrednik nije kompetentan za sastavljanje ovakvih mjera i i aktivnosti praćenja učenikla. To je posao Stručne službe šđkole i razrednik bi trebao biti izuzet od toga."]
[709,"Katarina Jerkić","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Razrednik nije kompetentan za izradu ovakvog plana."]
[710,"Ivana Orešić","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Razrednik ni na koji način ne bi trebao sudjelovati u izradi ovakvih programa iz više razloga:\n1. mi smo se školovali za podučavanje znanja i vještina svojih predmeta, nismo osposobljeni za rad s djecom koja imaju socijalne ili psihičke probleme. Za takve ljude (bilo koje životne dobi) postoje stručnjaci koji su se godinama školovali kako bi bili sposobni takav zahtjevan posao raditi, a koji su takav posao i odabrali odabirom zanimanja.\n2. razrednici su već i onako opterećeni svim \"dodatnim poslovima\" koji im se skoro svake godine umnožavaju. Za razredništvo dobiju se dva sata tjedno - od toga jedan je sat namijenjen satu razrednika, a drugi satu informacija. Sve ostalo su \"ostali poslovi\". U koji, npr, odnedavno spada i upisivanje učenika osmih razreda u srednju školu! Ukoliko se moramo dodatno baviti još i ovakvim slučajevima, neće ostati vremena (a ni zdravlja) za svakodnevni rad s djecom koja nisu rizična.\n3. I opet se sve svodi na puku administraciju, ispisivanje pustih programa i planova. Rad u odgoju traži učinkovite i trenutačne mjere! No, ukoliko se inzistira na izradi planova i programa koji ne vode nikamo, onda se mora osigurati u svakoj školi socijalni pedagog koji je educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju, a koji će onda i izrađivati ovakav program."]
[711,"Renata Pintar","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Čl. 10. Nije izrijekom navedeno tko izrađuje program odgojno-obrazovne potpore i/ili stručnoga tretmana učenika.\nRazrednik nije kompetentna osoba za izradu takvoga programa i već je preopterećen administrativnim poslovima unutar dva sata norme."]
[712,"IVA RAMLJAK","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Stavak 3, zajedno izrađuju razrednik i stručni suradnik. Potrebno je i upoznati razredno vijeće s ovim programom jer svi na razini škole koji rade s određenim učenikom trebaju biti upoznati s programom odgojno-obrazovne potpore."]
[713,"Tanja Cvijanović Sitpić","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","\"(3) Program odgojno-obrazovne potpore izrađuje razrednik uz pomoć stručnoga suradnika škole.  \"\n-niste razredniku dodijelili veći broj sati za razrednisštvo u normi za ovaj veliki posao\n-niste naveli KOJI SU OBLICI potpore-navedite, napišite primjer, sigurno osobe koje su osmislile ovaj pravilnik imaju ogromno iskustvo u rješavanju ovakvih slučajeva, pa nek nam pomognu primjerom\n\"(4) Program stručnoga tretmana izrađuje stručnjak educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju.\"\n-što kad škola nema stručnjaka educiranog za rad s učenicima s problemima u ponašanju?"]
[714,"IRENA ŽAGAR-BOŽIČEVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Ja kao razrednica nisam osposobljena za pisanje programa odgojno obtrazovne potpore i/ili stručnog tretmana, Ukoliko ću ja to pisati zajedno sa stručnom službom moguća su dva scenarija:\n1. Savjesno čemo pisati, sastaviti savršen dokument, a za to vrijeme nečemo raditi ostale poslove - ako niste znali ni razrednici, niti stručna služba nisu administrativno osoblje nego radimo sa djecom. Za vrijeme pisanja djeca gube ono vrijeme koje su mogli provesti sa svojim razrednikom ili stručnom službom\n2. Dokument će biti napisan zbrda, zdola po nekoj štranci i nikakva korist od njega. \nBespotrebno uvodite nova piskaranja u školu,."]
[715,"DUBRAVKA MIHALIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Smatram da je ovaj prijedlog Pravilnika ponovno ukazao na nerazumijevanje količine i zahtjevnosti razredničkih poslova za koje su ti isti plaćeni samo 2 sata! Ovakav velik i odgovoran posao svakako ne bi trebao pasti u ruke i ovako pretrpanih razrednika. Osim toga, pedagoško-psihološko obrazovanje tijekom diplomskoga studija nije od učitelja napravilo psihijatre i psihologe te sam uvjerena da ja, kao i većina mojih kolega (ako ne i svi!) nisam educirana za pisanje programa za rad s učenikom rizičnoga ponašanja."]
[716,"Ema Šabanović Baldun","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Treći stavak desetog članka donosi novo administrativno opterećenje razrednicima.  Logičnije bi bilo da program piše stručni suradnik u suradnji s razrednikom. U četvrtom stavku spominje se stručni suradnik škole educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju. Većina škola nema socijalnoga pedagoga ili psihologa. Namjerava li Ministarstvo zaposliti nove djelatnike?"]
[717,"INES JANČULA","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","\"Program odgojno-obrazovne potpore izrađuje razrednik uz pomoć stručnoga suradnika škole.\" - program izrađuje razrednik? Jesu li predlagatelji ovog pravilnika ikad bili u ulozi razrednika? Sve mi se čini da nisu jer da jesu ne bi nikad ni došlo do ovog prijedloga."]
[718,"Đurđica Spajić","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Članak 10.\n1. Opis problema i specifičnih potreba učenika\n- u nekim slučajevima kod djece pedagog, psiholog, a kamoli razrednik, nisu dovoljno educirani za opise problema i specifične slučajeve, posebice što roditelji ne donose svu liječničku dokumentaciju. U pravilniku treba naglasiti da su roditelji dužni upoznati razrednika i stručnu službu sa svom dokumentacijom.\n2. Opis jakih strana učenika (sposobnosti, interesa i drugih čimbenika zaštite u socijalnom okruženju učenika – obitelji, škole i dr.),\n- interesi djece su jedno, a sposobnosti su drugo.\n- zaštita i socijalnom okruženju? Ovdje ulazimo u krug obitelji i socijalno okruženje u kojoj svaka obitelj živi, smatram da  nismo nadležni za obiteljske probleme, a očekuje se da djelujemo na tom području. Socijalna služba bi trebala raditi svoj posao, a ne da sav teret odgoja snose učitelji i stručna služba. Kada nas zaštitite kao službene osobe, onda će se i odnos roditelja prema učiteljima promijeniti. Socijalno okruženje u školi i u razredu da, ali izvan prostora škole, ne. Točno definirati u kojem okruženju.\nU sve točke treba uključiti i roditelje, bez njih smo nemoćni,  a oni su ti koji daju zadnju riječ. \n Trebamo li i njih pitati za suglasnost o provođenju ovakvih tretmana ?\nMolim Vas, izbacite riječ \"tretman\", osjećam se kao da je ovo nekakav salon za uljepšavanje. \nNadam se da ovaj pravilnik neće biti za uljepšavanje problema koje imamo u svakodnevnom radu."]
[719,"MAJA PRANJIĆ ČORAK","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Smatram da je ovaj prijedlog Pravilnika ponovno ukazao na nerazumijevanje količine i zahtjevnosti razredničkih poslova za koje su ti isti plaćeni samo 2 sata! Ovakav velik i odgovoran posao svakako ne bi trebao pasti u ruke i ovako pretrpanih razrednika. Osim toga, pedagoško-psihološko obrazovanje tijekom diplomskoga studija nije od učitelja napravilo psihijatre i psihologe te sam uvjerena da ja, kao i većina mojih kolega (ako ne i svi!) nisam educirana za pisanje programa za rad s učenikom rizičnoga ponašanja."]
[720,"TEA VARLAJ","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Razrednik je, prije svega, stručnjak u predmetu za koji se školovao.  Dva semestra pedagogije, psihologije ga ne čine kompetentnim za pisanje programa odgojno-obrazovne potpore. Razrednik je stručni voditelj razrednog odjela i razrednog vijeća (Zakon o odgoju i  obrazovanju  u osnovnoj i srednjoj školi) i njegove su obaveze propisane  Pravilnikom o tjednim radnim obvezama učitelja i stručnih suradnika u osnovnoj školi (NN 34/2014  ). Interesira me gdje se spominje pisanje potpore koja bi, po svim svojim zahtjevima, trebala biti djelo osobe školovane za taj oblik rada s djecom."]
[721,"DANIJELA DRAGANIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Ponovno se povećava količina papirologije i sav posao se prebacuje na razrednika. Razrednici ne bi trebali izrađivati programe potpore jer za to nisu stručni. Ili smatrate da je sa dobivanjem razredništva, razrednik automatski postao stručnjak za to? Ponovo je u fokusu administracija, gomilanje bespotrebnih papira, a ne dijete i kako pomoći djetetu."]
[722,"ADELA PAPIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Smatram da razrednici ne bi trebali izrađivati program odgojno-obrazovne potpore uz pomoć stručnog suradnika jer nisu ni educirani za to. To bi trebao biti posao stručnog suradnika uz pomoć razrednog vijeća."]
[723,"Domagoj Kostanjevac","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Zbog stavka 4 ovog članka opet se postavlja pitanje tko će izraditi program stručnog tretmana u školama koje nemaju socijalnog pedagoga i psihologa. Također je potrebno propisati način i sadržaj dodatne edukacije za razrednike i stručne suradnike koji će izrađivati program odgojno-obrazovne potpore, ako njima ostane obveza izrade tog programa."]
[724,"JOSIP JELČIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Zašto bi program odgojno-obrazovne potrpore trebao izraditi razrednik? Znate li da se razredništvo ponekad dodjeljuje nastavnicima koji uopće ne predaju nijedan predmet u navedenom razredu? Bez obzira na to, ovim se člankom potiče dodatno opterećenje ionako već preopterećenih razrednika. Smanjiti papirologiju i nepotrebno piskaranje!"]
[725,"Irena Mikulčić","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Nikako se ne slažem da program odgojno-obrazovne potpore izrađuje razrednik. U koje vrijeme se predviđa izrada potpore i hoće li se to vrednovati kao rad iznad norme? Što je s razrednicima koji svoje učenike viđaju 1 sat tjedno? Kako oni mogu prepoznati jake strane učenika ili probleme?"]
[726,"Ivana Dujić","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Poštovani!\nRazrednici imaju toliko odgovornosti i administrativnih poslova na svojim leđima, i trebali bi još izrađivati i program potpore, za koji nisu ni stručno osposobljeni. Mišljenja sam da bi isti trebao izrađivati stručni suradnik uz pomoć razrednika kao što je to primjer u kategorizaciji učenika za prilagodbu pristupa ili sadržaja gdje razrednik, kao i predmetni učitelji, daju svoje prijedloge i mišljenje o učeniku i njegovom napredovanju u odgojno- obrazovnom radu. Hvala lijepa."]
[727,"Antonia Miličić","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Poštovani,\nkao razrednik osjećam potrebu komentirati ovaj članak, Čl.10. stavak 3. trebalo bi stajati \"Izrađuje stručni suradnik na sugestiju razrednika odnosno razrednog vijeća\". Previše obveza (posebno administrativnih) se stavlja na razrednike, te sam mišljenja ako ne dođe do izmjene ovog članka , da će se problemi  'gurati pod tapit' upravo zbog ove administracije, za koju razrednici, ako se žele kvalitetno pripremiti za nastavu jednostavno nemaju vremena, plus za to nisu educirani."]
[728,"DORIS ŽIBERT","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","S obzirom na to da sam tek počela raditi, očekivala sam sve i svašta ali toliku količinu bespotrebne administracije - nikada. Moram prokomentirati dio: Program odgojno-obrazovne potpore izrađuje razrednik uz pomoć stručnoga suradnika škole. S obzirom da sam i sama razrednik, tko će mene educirati za izradu tog programa? Neprihvatljivo je da se razrednicima nameće ovolika količina posla i administracije koja nije u našoj nadležnosti, za koju nismo educirani pa samim time nismo ni kompetentni izvoditi, a za koju sigurno nećemo biti ni dodatno plaćeni, a oduzeti će nam i ovo premalo vremena koje bi se moglo kvalitetnije upotrijebiti za rad s tim učenicima, a ne za izradu puste papirologije."]
[729,"ANA BENAZIĆ JURČIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Pravilnik tjednim radnim obvezama učitelja i stručnih suradnika u osnovnoj školi propisano je npr.čl. 4. kako razrednih ima na raspolaganju dva sata ostali poslovi vođenja razrednog odjela. Iz navedenog je vidljivo kako razrednih uz sve poslove koje ima vezane uz vođenje razrednog odjela nema vremena kada izraditi Program odgojno-obrazovne potpore. Također razrednik kao učitelj svojom diplom i naobrazbom nije stekao potrebne vješzine, znanje i kompetencije kako bi stručno i kvalitetno mogao izraditi takav program. Navedeni članak je potrebno mijenjati da glasi kako program izrađuje stručni suradnik (pedagog, psiholoh...) na prijedlog i /ili uz sugestije razrednika, a ne obratno. Pedagog/psiholog/logopet tokom svojeg školovanju stekli su šire znanje vezano za rad s učenicima s problemima u ponašanju nego učitelj koji je razrednik.\nTakođer u navedenom članku st.4. potvrđuje što sam napisala gore. Takav program treba izraditi stručnjak koji je educiran za rad s učenicima s problemom u ponašanju."]
[730,"Monika L","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Kao mlada učiteljica koja je praktički tek zaronula u ovaj svijet, u kojem je mislila da će se više baviti djetetom nego papirologijom, imam potrebu komentirati. Smatram da se preveliki teret stavlja na leđa razrednika. Kada se pišu pravilnici, možda bi bolje bilo zapitati se: ima li smisla to što se piše, jer ovo je slično kao da tražite od običnog laika da vam propiše lijek za ne znam ni ja što, a osoba nije za to educirana. Da, bilo tko može otići na Google i raspitati se što je potrebno za to što ste ga pitali, saznati na bilo koji drugi način, ali je potrebna edukacija. Dok on izgubi vrijeme na edukaciju što vama treba, vi ste već jednom nogom u bolnici. Od svakog treba tražiti onoliko koliko može dati. Opterećivanjem, u ovom slušaju razrednika s pustom administracijom, gubi se vrijeme koje se moglo utrošiti na nešto korisnije, a to su djeca. Isto tako, piše da je potreban\"Stručnjak educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju\", što ako ga škola nema? Procjenjivanje učenikovih sposobnosti je područje psihologa, a toga nedostaje. Znači što se želi postići, staviti na teret razredniku poslove stručnjaka koji u školi nedostaju jer je to lakše nego zaposliti iste? \nNadam se da se čitaju svi ovi komentari ljudi koji rade u školi te iz prve ruke znaju kako je to raditi s djecom, a djeci trebaju učitelji/profesori koji neće biti ogorčeni radi sustava koji ih opterećuje, već učitelje koji su im uzor i potpora.   Lp svima!"]
[731,"Nikola Bijelić","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Slažem se s komentarima kolega koji su već rekli sve što treba biti rečeno u vezi s ovim pravilnikom. \nMislim da bi \"Program odgojno-obrazovne potpore\" trebao izrađivati stručnjak (dječji psiholog, socijalni pedagog i sl.) koji radi s djetetom s problemima u ponašanju i izvan škole. To naravno podrazumijeva da je učenik s problemima u ponašanju prepoznat kao takav i od strane stručnjaka te (uz potporu djetetovih roditelja) ide na potrebne terapije.\nTrenutan nacrt pravilnika ne pokriva sve situacije s kojima se učitelji i nastavnici svaki dan susreću te prava učenika s problemima u ponašanju stavljaju ispred prava ostalih učenika i učitelja."]
[732,"RAHELA KUSTURIĆ ŽIGIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","(3) Program odgojno-obrazovne potpore izrađuje razrednik uz pomoć stručnoga suradnika škole.  \nRazrednici nisu educirani za izrađivanje ovakvih programa i nemaju sve kompetencije koje su za to potrebne. Postavlja se pitanje hoće li se razrednici vezano za ovo morati ići educirati, koliko će vremena izgubiti na jednog učenika jer recimo da ih s problemima u ponašanju imamo nekoliko u razredima? Zašto će se na leđa razrednika ponovno natovariti ogromna količina posla kad i ovako njihov rad s razredom itekako premašuje zaduženja? Hoće to biti dodatno plaćeno? \nKomentare na pravilnik daju ljudi iz prakse, koji znaju koliko i što rade za svoje razrede. Bilo bi žalosno da prijedloge ne uvažite."]
[733,"IVANA DELAČ","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Izrada ovako detaljnog programa predstavlja pretjerano i nepotrebno administrativno opterećenje razrednika i stručnih suradnika koje će u konačnici dovesti do toga da se ove mjere neće izricati. Posebno se nepotrebnim ovako detaljan program čini kod izricanje mjere odgojno-obrazovne podrške, koja se može primijeniti na veliku većinu učenika svake škole (jer se donosi za ponašanja koja se pojavljuju, kao odraz normativnog razvoja u djetinjstvu i adolescenciji, kod većine učenika svake škole, i uključuje postupke koji se u praksi provode svakodnevno i za velik broj učenika). Izrada ovakvih programa, kao i izvješća definiranih kasnije u pravilniku, zauzet će jako velik dio radnih obveza razrednika i stručnih suradnika te onemogućiti da se ove mjere u okviru radnog vremena uopće provode. Također, razrednici nisu educirani i stoga nemaju sve kompetencije potrebne za izradu ovakvih programa - no čak i da za njih bude zadužen stručni suradnik, to će dovesti do toga da stručni suradnici umjesto s učenicima rade s papirima. Stavak 4 ponovno podrazumijeva da u svakoj školi postoji \"stručnjak educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju\", i opet nije jasno što ta formulacija točno znači i što sa školama koje takvog stručnjaka nemaju.\nNadalje, \"opis jakih strana učenika\" kako je ovdje definiran uključuje procjenu sposobnosti, koja je u isključivom djelokrugu rada psihologa, kako je definirano Zakonom o psihološkoj djelatnosti. Za ispunjenje ovog članka nužno je, dakle, osigurati psihologa u svakoj školi i svakom psihologu osigurati potrebne psihodijagnostičke mjerne instrumente.\nOvakva procedura podsjeća na mjeru produženog stručnog postupka koja je donijela dodatno administrativno opterećenje i u praksi se najčešće nije primjenjivala, a s obzirom da se ovdje navedene mjere mogu primijeniti na veliku većinu učenika svake škole, zaključak koji se nameće jest da se ove mjere neće izricati u školama, što će u konačnici odaslati poruku da se neprihvatljiva ponašanja ne sankcioniraju."]
[734,"ANKICA MARKAČ","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Poštovani, \ntrebamo i tražili smo pravilnik kojim će se sankcionirati učenik koji se neprimjereno ponaša i koji će takvom učeniku, a i ostatku razreda, odaslati odgojnu poruku da za neprimjereno ponašanje slijede posljedice. \nOvaj pravilnik, međutim, predviđa da posljedice za neprimjereno ponašanje učenika snosi - razrednik. \n\nPretpostavljam da će ovakav pravilnik, ako bude usvojen, postići cilj koji želite: smanjenje prijavljenih slučajeva nasilja i  neprimjerenog učeničkog ponašanja. Stvarni broj slučajeva neprimjerenog ponašanja ostat će isti ili će rasti. Prijavljeni broj bit će manji. Ako je to bio vaš cilj, onda je pravilnik dobar."]
[735,"Natalija Siladjev","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Koji stručni suradnik izrađuje Program ? Psiholog, socijalni pedagog? Mora se specificirati!"]
[736,"IGOR SOLDIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","U članku treba pisati obrnuto. Program izrađuje stručni suradnik uz pomoć/suradnju razrednika i eventualno RV-a.\nApsolutno je neprihvatljivo da razrednik, pored svih drugih poslova koje obavlja, iznosi glavninu ovog posla na svojim leđima jer za takvo što nije ni kvalificiran niti plaćen."]
[737,"TATJANA BANDERA-MRAKOVČIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Čl.10. stavak 3. trebalo bi stajati \"Izrađuje stručni suradnik uz suradnju s razrednikom\". \nPonovno ponavljam kako se previše obveza (posebno administrativnih) stavlja na razrednike."]
[738,"DAJANA VIDAKOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","U tjednim zaduženjima razrednika nema vremena predviđenog za izradu ovakvog programa. Planira li se onda i izmjena Pravilnika o tjednim obavezama učitelja kako bi se uskladili s ogromnim zahtjevima koje razredniku na leđa stavlja ovaj pravilnik, ili se pak očekuje od razrednika - koji k tome nije educiran za tako što - da taj program izrađuje gratis, besplatno, u svoje slobodno vrijeme? Ne zove li se tako što izrabljivanje djelatnika?\nZnači, i ovim člankom ponovno na razrednika stavljate zadatke za koje nije educiran, ogromnu odgovornost i nevjerojatnu količinu dodatnog neplaćenog posla."]
[739,"IRENA POSAVEC","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","(3) Program odgojno-obrazovne potpore donose članovi razrednog vijeća na sjednici te se zaključci i predložene mjere članova razrednog vijeća i stručnih suradnika evidentiraju u zapisniku sjednice razrednog vijeća."]
[740,"Alison Mavrić","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","1.) Pravilnik o načinu i obliku provođenja odgojno-obrazovne potpore i stručnoga tretmana učenika u riziku za razvoj problema u ponašanju i učenika s problemima u ponašanju, članak 10, stavak 3 – „Program odgojno-obrazovne potpore IZRAĐUJE RAZREDNIK UZ POMOĆ STRUČNOGA SURADNIKA ŠKOLE.“  \n2.) A.P. – „Nismo ovdje da bismo odučili tko će pisati program. Mislim da ga moraju pisati stručni suradnik socijalni pedagog ili psiholog ZAJEDNO s razrednikom.“\n3.) D.J. – „Trebalo bi stajati da IZRAĐUJE STRUČNI SURADNIK UZ KONZULTACIJU S RAZREDNIKOM.“ (ova mi rečenica osobno zvuči, prema kompetencijama, najusklađenije).\nNismo ispustili iz vida da je CILJ POMOĆI UČENIKU, ali ne možemo više ispuštati iz vida kako na kraju, kada i ako se situacije zakompliciraju, PRAVNO gledano, DETALJ NA PAPIRU PRESUĐUJE. \nKolege su u komentarima navele koju količinu posla razrednici već obavljaju, propuste ovog nacrta te su dali konstruktivne prijedloge tako da ih je nepotrebno dalje ponavljati."]
[741,"Ana Pavić","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Nismo ovdje da bismo odučili tko će pisati program. Mislim da ga moraju pisati stručni suradnik socijalni pedagog ili psiholog ZAJEDNO s razrednikom. Također mislim da se izgubilo iz vida, da ono što je napisano treba provoditi u radu i da će to biti obavezujuće da sve koji s učenikom budu u kontaktu.\nOvaj pravilnik treba gledati kao alat koji nam omogućuje da zajedno pružimo učenicima s problemima u ponašanju pomoć koju smo im kao odgojno obrazovni djelatnici dužni pružiti, neovisno o tome da li je riječ o nastavniku ili stručnom suradniku. Cilj svega je POMOĆI UČENIKU."]
[742,"Alison Mavrić","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Poštovani,\novim Pravilnikom nameće se nepotrebno zatrpavanje novom papirologijom, a ujedno i nepravedno prebacivanje i  dodavanje ogromne  odgovornosti na leđa razrednika za poslove za koje nije educiran, a samim time i  stručan. Slažem se s većinom komentara u kojima su navedeni svi nedostaci i problematika ovakvog nacrta.\nLijep pozdrav.\nAlison Mavrić"]
[743,"Marin Divić","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Ako se pod >popis mjera i aktivnosti kojima se ciljevi namjeravaju postići, s naznakom nositelja, sudionika, mjesta i vremena trajanja te sadržaja aktivnosti< misli da nositelji i sudionici programa mogu biti ostali učitelji škole, stručni suradnici (pedagog, knjižničar, psiholog, stručnjak edukacijsko-rehabilitacijskog profila), onda je to potrebno naglasiti.  \nU članku 2. navodite Obveze odgojno-obrazovnih djelatnika koji sudjeluju u realizaciji odgojno-obrazovne potpore učeniku u riziku za razvoj problema u ponašanju čine sastavni dio tjednih radnih obveza učitelja/nastavnika i stručnih suradnika. \nValjda se misli da i ostali učitelji koji nisu razrednici mogu sudjelovati u provedbi programa potpore. Potrebno je pravilnikom naći način i obvezu sudjelovanja ostalih učitelja i stručnih suradnika u provedbi potpore.\nTko usvaja program? Znači li to da razrednik uz pomoć stručnog suradnika može predložiti mjeru i aktivnost čiji će nositelj biti neki drugi učitelj?\nPredlažem promjene stavka 3. i 4. \n(3) Program odgojno-obrazovne potpore izrađuje povjerenstvo sastavljeno od razrednika, stručnog suradnika (pedagoga, psihologa i/ili stručnjaka edukacijsko – rehabilitacijskog profila) te još jednog učitelja iz razrednog vijeća, a donosi ga razredno vijeće. Ostali učitelji i stručni suradnici imaju obvezu sudjelovanja u mjerama i aktivnostima kojima se provodi program odgojno – obrazovne potpore.\n(4) Program stručnoga tretmana izrađuje stručnjak educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju, a donosi ga razredno vijeće."]
[744,"Marin Divić","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Bilo bi dobro kad bi školama tim koji je radio na ovom Pravilniku dao nekoliko primjera programa odgojno-obrazovne potpore i/ili stručnog tretmana kao smjernice školama za izradu istih.\nOpet napominjem, potrebno je uključiti i druge učitelje, članove razrednog vijeća, koji nisu razrednici u posao kojeg nameće ovaj Pravilnik. Pod stavkom 3. imenujmo Povjerenstvo koje se sastoji od razrednika, stručnog suradnika ili stručnih suradnika i učitelja člana razrednog vijeća koji nije razrednik."]
[745,"Kristina Lukačić","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Razrednik izrađuje program odgojno obrazovne potpore? Ne smatram se niti malo educirana za takvo što. I ne želim više nikad biti razrednik ako će ovo biti moje obveze... Pretjerana dokumentacija izvire iz svakog članka, a sve na štetu ostalih, dobro odgojenih učenika."]
[746,"NIkolina Starčević Vorgić","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Poštovani,\nmišljenja sam da je ovaj pravilnik neprovediv iz nekoliko razloga: škole nemaju kompletnu stručnu službu odnosno posao će se prebaciti uglavnom na razrednike i dijelom na pedagoge koji već obavljaju ogromnu količinu administrativnih zadataka. Razrednici osim što imaju premalo sati u zaduženjima za taj posao, nisu osposobljeni za pisanje programa odgojno-obrazovne potpore, niti bi trebali biti.  Za to postoje pedagozi, psiholozi, socijalni radnici. Također, po meni je neozbiljno da se dijelom stručne službe smatra knjižničar jer je on educiran isto ili manje od mene učiteljice predmetne nastave. Prevenciju znači prvenstveno treba odraditi, u suradnji s odgojno obrazovnim djelatnicima u neposrednom radu, stručna služba škole (pedagog, psiholog, edukacijski rehabilitator, socijalni pedagog, socijalni radnik), stoga se treba poraditi na ovom dijelu i hitno promijeniti propise po pitanju broja stručnih suradnika u školi. Molim vas da oslobodite razrednike administracije kako bi se mogli baviti učenicima i time prevenirati nepoželjna ponašanja. Dodatnom administracijom upravo otežavate prevenciju jer nas udaljavate  od učenika. Nužno je povećati broj sati za razrednički posao.\nPravilnik je neprovediv i iz razloga što se otežava izricanje pedagoških mjera koje jesu učinkovite za određenu djecu. Umjesto ovakvog pravilnika slažem se s prijedlozima kolega izrečenih ovdje da uz izrečenu pedagošku mjeru imamo i neku vrstu društveno korisnog rada za učenike te suspenziju za teže oblike neprihvatljivog ponašanja. Potrebno je učinkovitije sankcioniranje neprihvatljivog ponašanja istih učenika, prvenstveno udaljavanje s nastave.\nJoš je jedan veliki probem nas koji predajemo Glazbenu, Likovnu i Tehničku kulturu i svoj razred viđamo jednom, odnosno dva puta tjedno. Zar se zbilja očekuje da se takav razrednik može kvalitetno baviti svojim razredom i svim problemima kojih ima na dnevnoj bazi, kad svoj razred ne vidi u nastavi po 3, 4 ili više dana? \nLp"]
[747,"IVA CVIJETIĆ KOVAČEVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Uz sve ostale razredničke poslove, razrednik neće imati vremena kvalitetno raditi svoj primarni posao – poučavanje učenika (koji nisu u nekom od ovih programa)"]
[748,"Vesna Suvala","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Mnoge škole nemaju socijalnog pedagoga ni psihologa. Tko bi u tom slučaju provodio ove postupke? Administrativni poslovi razrednika će se ovim člankom znatno povećati te bi stoga trebalo povećati i broj sati u tjedno zaduženje razrednika. Nejasno je tko je stručjak za rad s učenicima s problemima u ponašanju?"]
[749,"Ivana Zgonjanin","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Ukoliko se ovo planira provesti, razredništvo MORA biti najmanje 3 sata u zaduženju svakog nastavnika. \n\"Ostali poslovi\" postaju sve rastezljivija kategorija jer se podrazumijeva da su pojedine struke, pa tako i učiteljska, uzvišeni poziv u kojem nitko nema potrebu za novcima i nema problem s unedoglednim prekovremenim radom. To nije točno. Učitelji obavljaju ozbiljan i emocionalno iscrpljujuć posao, a nadležno ministarstvo sustavno ne staje iza njih, nego im naprotiv ponovno za vrat natrpava nepotrebu birokraciju, a ono što nam treba je psihologa i socijalnih pedagoga, te zasebnih razrednih odjela za učenike sa specifičnim poteškoćama!"]
[750,"Leopoldina Vitković","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Ovim pravilnikom se samo povećava administracija razredniku."]
[751,"Marijana Dragobratović","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Mali broj škola ima kompletnu stručnu službu, a socijalnih pedagoga je najmanje u školama. Ovaj članak podrazumijeva da svaka škola ima socijalnog pedagoga ili barem psihologa."]
[752,"Ivana Smolčić Padjen","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Nije jasno tko je stručnjak educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju. Kome se treba obratiti, ako to nije ni razrednik ni stručni suradnik škole?"]
[753,"Sanja Magaš","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Poštovani,\nkao i obično se većina posla prebacuje na razrednika koji, konkretno u ovom slučaju, apsolutno nije stručan. Dok mi pišemo programe i provodimo stručne tretmane, učenici koji ometaju nastavu i zbog kojih je ostalim učenicima onemogućeno pravo na nesmetano obrazovanje i dalje sjede na nastavi. Svaka škola nema SS pa je sve na leđima razrednika. Razmišlja  li se ikada o posljedicama, ne samo fizičkim nego i psihičkim, koje imaju oni dobri, pristojni učenici zbog učenika za koje se pišu programi, provode stručni tretmani i odgojno-obrazovna potpora?"]
[754,"Maja Benak","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Mislim da se ovim pravilnikom neće dobit ništa osim dodatne administracije razredniku koji je ionako preopterećen. No, i to će razrednik odraditi, iskusni smo u sastavljanju planova, programa, izvješća…ali isti taj razrednik je sigurno sa učenikom u riziku za razvoj problema u ponašanju ili učenikom s problemima u ponašanju odradio sve mjere podrške koje su u njegovoj moći kroz razgovore, radionice… pa ako one nisu urodile plodom, mislim da neće ni skromno opisani postupci u ovom Pravilniku stoga smatram da će i dalje najviše problema imati učenici koji u školu dolaze učiti i razvijati se jer će i dalje pratiti nastavu koju ometa učenik u riziku za razvoj problema ponašanja. Smatram da bi prvo trebalo mijenjati Pravilnik o pedagoškim mjerama. „Papirnate pedagoške mjere“ ne znače ništa ni učenicima ni njihovim roditeljima. Kad bi za neprimjereno ponašanje učenik primjerice odradio nešto za opće dobro, mislim da bi to ostavilo više traga i potaknulo ga na promišljanje  o svom ponašanju, a tek onda mu kompetentni stručni suradnici mogu pokušati pomoći u usvajanju društveno prihvatljivog ponašanja."]
[755,"Ivana Tunjić","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","3) Program odgojno-obrazovne potpore izrađuje razrednik uz pomoć stručnoga suradnika škole.   - Za ovo su odgovorne i stručne samo stručne službe, a nikako razrednici. Definitivno izbaciti razrednike iz ovoga,"]
[756,"Helena Karlić Mujo","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Razrednici nisu educirani za izradu programa odgojno-obrazovne potpore."]
[757,"ANITA PADOVAN","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","\"(3) Program odgojno-obrazovne potpore izrađuje razrednik uz pomoć stručnoga suradnika škole. \"\nRazrednici NISU stručni izrađivati ovakvu vrstu programa. Osim toga ovo samo predstavlja dodatno administrativno opterećenje za razrednike, koji ionako imaju poprilično posla za koja im nije onih par sati u satnici."]
[758,"Marina Jonjić","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","(3) Program odgojno-obrazovne potpore izrađuje razrednik uz pomoć stručnoga suradnika škole  - razrednik ne može izraditi kvalitetan program jer nije educiran za to, a osim toga u opisu posla razrednika i programu rada razrednika nigdje ne piše izrada ovakvih programa odgojno-obrazovne potpore učenicima."]
[759,"Vedrana Radović","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Smatram da stavak 3 ovog članka treba mijenjati. Razrednici nisu stručni za izradu programa ovog tipa. Stoga je stavljanje ovog ogromnog opterećenja na već ionako preopterećene razrednike apsolutno apsurdno. Naravno da je važno da razrednik sudjeluje u izradi programa, međutim ne kao nositelj njegove izrade."]
[760,"Marin Divić","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Predlažem izmjenu 3. stavka:\n(3) Program odgojno-obrazovne potpore izrađuje Povjerenstvo koje se sastoji od razrednika, stručnih suradnika škole (pedagoga i/ili psihologa i/ili stručnjaka edukacijsko/rehabilitacijskog profila)  te još jednog učitelja iz reda razrednog vijeća kojeg imenuje ravnatelj škole.\nObrazloženje: Ovim, iako je nužno da razrednik bude u povjerenstvu, nastoji se smanjiti opterećenje razrednika koji obavlja jako težak posao. Ovako dio posla izrade Programa može uzeti učitelj koji nije razrednik te ga obavljati ga u sklopu zaduženja ostalim poslovima."]
[761,"Svjetlana Subašić","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Članak 10. (3) glasi: \"Program odgojno-obrazovne potpore izrađuje razrednik uz pomoć stručnoga suradnika škole\". Smatram da razrednik nije školovan za izradu ovakvih programa. Osim toga, razrednici su ionako preopterećeni poslovima koji su daleko premašili normu od 2 sata."]
[762,"MIRKA LONČAR","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Razrednici NISU educirani za pisanje ovakvih programa, a nemaju sve škole psihologa koji bi im u tome mogao pomoći."]
[763,"Zorana Brodarić","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Razrednici nisu educirani da bi mogli izrađivati ovakve programe, a i da jesu, to prelazi normativno njihove poslove. Nikako nije dobro ostaviti ovo nestručnjacima."]
[764,"MARINA MAREGA SELECKI","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Učitelji nisu i ne mogu biti educirani za izradu programa odgojno - obrazovne potpore. Stručni suradnici su kvalificirani za izradu i provedbu ovakvih programa i za to su se godinama educirali na fakultetima. Problem je što u školama nema dovoljno stručnih suradnika, a MZO godinama odbija dati suglasnost za njihovo zapošljavanje. Škola u kojoj radim ima 850 učenika i 3 stručna suradnika (od kojih je jedan knjižničar),a po Pedagoškom standardu ih treba biti 4. Također, po broju učenika s rješenjem o primjerenom obliku školovanja imamo pravo na stručnog suradnika edukacijsko-rehabilitacijskog profila za kojeg nam MZO godinama odbija dati suglasnost za zapošljavanje."]
[765,"Udruga hrvatskih srednjoškolskih ravnatelja","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Nije primjereno da razrednik izrađuje program odgojno-obrazovne potpore jer za to nije educiran.\nSrednje škole uglavnom nemaju stručnjaka educiranog za rad s učenicima s problemima u ponašanju te tome nemaju uvjeta za provedbu stavka 4, odnosno izradu programa stručnog tretmana. Ukoliko se ostaje pri tome, onda navedeni program trebaju izrađivati vanjski stručnjaci koji trebaju biti besplatno dostupni školi jer nije ni potrebno ni ekonomično u većini redovnih srednjih škola zapošljavanje stručnjaka educiranog za rad s učenicima s problemima u ponašanju (socijalnih pedagoga) kako bi se bavili provedbom ovog Pravilnika."]
[766,"Sanda Varvodić","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Osim navedenih stavaka dodati i stavak koji definira novčanu kaznu. Iznos ne smije biti niži od 1.000,00 kn. Razlog zbog kojeg to navodim leži u činjenici da roditelji traže opravdanje za neadekvatno ponašanje svog djeteta i za isto okrivljuju nastavnike dok svoje dijete bodre i drže mu stranu. Uvođenjem novčane kazne roditelji bi fokus prebacili s nastavnika na svoje dijete. Isti taj novac treba biti raspoređen na način da škola plati socijalnog pedagoga ili psihologa ukoliko isti nije zaposlen u školi pa bi učenik dobio adekvatnu pomoć."]
[767,"Sanda Varvodić","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","U članku 10. stavak 3 koji glasi: (3) \"Program odgojno-obrazovne potpore izrađuje razrednik uz pomoć stručnoga suradnika škole.\"  isti promijeniti tako da glasi (3) Program odgojno-obrazovne potpore izrađuje stručni suradnik škole educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju, ponajprije socijalni pedagog ili psiholog.\nNaime, ne može razrednik izrađivati nikakav program jer on za to nije educiran. U školi su zaposlene osobe koje jesu educirane za takvu vrstu posla te su oni to dužni izrađivati. Zaboravljate i činjenicu da velik broj učitelja i nastavnika razrednika  radi na dvije ili više škola te svoj razred (konkretno učenika za koji se program pravi) vidi možda jednom do dva puta tjedno pri čemu se na satu razrednika treba obraćati cijelom razredu, a ne jednom ili nekolicini problematičnih učenika. Osim toga, izrada programa sigurno neće trajati toliko kratko da se to uklopi u zaduženje razrednika."]
[768,"Sanda Varvodić","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","U članku 10. točka 1. umjesto postojeće rečenice: \"(1) Nakon donošenja odluke o potrebi provođenja odgojno-obrazovne potpore i/ili stručnoga tretmana učenika izrađuje se program odgojno-obrazovne potpore i/ili stručnoga tretmana učenika\" istu promijeniti tako da glasi:\"(1) Nakon donošenja odluke o potrebi provođenja odgojno-obrazovne potpore i/ili stručnoga tretmana učenika stručni suradnik škole educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju, ponajprije socijalni pedagog ili psiholog izrađuje program odgojno-obrazovne potpore i/ili stručnoga tretmana učenika."]
[769,"Sanda Varvodić","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","U članku 10. točka 1. umjesto postojeće rečenice: \"(1) Nakon donošenja odluke o potrebi provođenja odgojno-obrazovne potpore i/ili stručnoga tretmana učenika izrađuje se program odgojno-obrazovne potpore i/ili stručnoga tretmana učenika\" istu promijeniti tako da glasi:\"(1) Nakon donošenja odluke o potrebi provođenja odgojno-obrazovne potpore i/ili stručnoga tretmana učenika stručni suradnik škole educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju, ponajprije socijalni pedagog ili psiholog izrađuje program odgojno-obrazovne potpore i/ili stručnoga tretmana učenika.\n\nNaime, napisali ste \"izrađuje se\" -  ne može se program izraditi sam od sebe. Netko stručan ga treba izraditi."]
[770,"Jelena Marić","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Razrednik nije školovan za ovo što im se ovim člankom stavlja u opis posla. To trebaju raditi stručni suradnici, prema tome ovdje vidim samo nepotrebno opterećivanje razrednika i prebacivanje odgovornosti na njih."]
[771,"JUDITA BOJIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Iako su to i drugi već napisali još jednom ističem da razrednici ni školovani za ono što im se ovim člankom stavlja u opis posla. Uostalom stručne službe u školama to i rade u dogovoru sa razrednim vijećem pa ne razumijem što je ovdje novo osim naziva i prebacivanja odgovornosti na razrednike?!"]
[772,"Ivana Hrastović Mandarić","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Program odgojno-obrazovne potpore treba izraditi stručni suradnik koji je u tome najbolje educiran ,sve drugo je dodatno opterećenje ionako preopterećenih razrednika.Također smatram da u programu upravo i treba biti naglasak na planiranim satovima individualnog rada stručne službe s učenikom ."]
[773,"Ivan Bilobrk","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","3. Iako se zalažem za ukidanje ovog besmislenog Pravilnika, za slučaj da nemate dovoljno hrabrosti povući ga i tako priznati da ste predložili bedastoću, on zaista ne smije ostati ovakav. Apsolutno je neprihvatljivo da razrednik, pored svih drugih poslova koje obavlja pro bono jer norma koju za razredničke poslove nije sumjerljiva njihovoj količini, iznosi glavninu ovog posla na svojim leđima jer za takvo što nije ni kvalificiran niti plaćen."]
[774,"Mirela Skelac","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Čl.10. stavak 3.-Stručni suradnici stekli su tijekom svoga obrazovanja znanja o mogućem riziku za razvoj problema u ponašanju u širem opsegu od znanja koja su stekli učitelji i nastavnici stoga se predlaže da  stručni suradnik i razrednik izrađuju program odgojno-obrazovne potpore. Zajednički rad doprinosi unapređivanju zajedničkog djelovanja, zajedničkom proradom konflikata stvaraju se uvjeti  potrebni za efikasan stručan rad s učenikom i njegovim roditeljima/starateljima što može pomoći i ugledu škole."]
[775,"JOSIP MATKOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","U članku treba pisati obrnuto. Program izrađuje stručni suradnik uz pomoć/suradnju razrednika i eventualno RV-a. Jedan učitelj/nastavnik može proći ne znam koliko edukacija iz ovog područja, ali to nikad neće biti jednako kao netko tko se za to posebno školovao, a to su stručni suradnici. Kako MZO nikako da odobri zapošljavanje stručnih suradnika u svim školama sve želi svaliti na leđa razrednika. Mnogi razrednici će odustati i neće ni predlagati pokretanje procedura koju predviđa ovaj prijedlog Pravilnika. Uz premalu normu od 2 sata tjedno za razredništvo nikakvo čudo i posve očekivano."]
[776,"DEJANA BOUILLET","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Odgojno-obrazovna podrška je zaista odgojno-obrazovna podrška. Procedura treba biti što je moguće jednostavnija, slažem se. Slažem se i s time da bi progrma mogli pisati pedagozi, a ne razrednci. Važno je samo da razrednici i učitelji/nastavnici u tome sudjeluju jer se ona trab pružati na razini škole (a ne u kabinetu jednog stručnog suradnika)."]
[777,"VALENTINA ĆOSIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Smatram da se ne treba opet sve svaljivati na leđa razrednika. Razredinci imaju toliko papirologije koju moraju rješavati i toliko situacija za koje su odgovorni da nije u redu da se na njih stavlja još i ovo. Nisu za to plaćeni i nisu psiholozi po struci da izrađuju takve programe. Ovdje piše da je to uz pomoć stručnog suradnika, ali stvarnost je drugačija i stručni suradnici ili ne stignu ili ne žele to raditi. Razrdnici su plaćeni za dva sata razredničkog posla, a odrađuju deset puta više."]
[778,"Kiti Korda","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","U ovom članku (stavak 3) treba promijeniti i precizirati tko izrađuje programa odgojno-obrazovne potpore. Naime, program treba izraditi educirani zaposlenik  (stručni suradnik škole je preopćenit pojam), tj. socijalni pedagog ili psiholog, a razrednik mu/im može u tome pružiti pomoć, a ne obrnuto kao što je napisano. Razrednici nemaju kompetencije pisati ovako detaljne programe kao ni izvješća o praćenju i napredovanju tijekom provedbe programa potpore. Ovakvom odredbom ne samo da se stavljaju dodatna opterećenja na razrednike nego se umanjuje značenje kompetencija koje svojim petogodišnjim školovanjem stječu socijalni pedagozi, psiholozi i pedagozi. Osim toga ovakve odredbe će izazvati nezadovoljstvo kod svih učitelja - razrednika čiji se obim poslova, što administrativnih, što pedagoških, konstantno povećava."]
[779,"SAŠA PERIČAK","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","(3) Kao što su i drugi već komentirali, razrednici nisu dovoljno stručni za navedeni posao. Dio \"uz pomoć stručnog suradnika škole\" nimalo ne umanjuje tu činjenicu. Zamislite da plan operacije srca izrađuje medicinski tehničar uz pomoć kirurga."]
[780,"Ivan Zečević","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Opet, u potpunosti je nejasno što se misli pod \"◊ opis jakih strana učenika (sposobnosti, interesa i drugih čimbenika zaštite u socijalnom okruženju učenika – obitelji, škole i dr.)\". Po ovome, opet možemo reći da ovakvu procjenu može uraditi i čistačica u školi na osnovu običnog razgovora, jer realno, kako je ovo definirano i može. Jedne od osnovnih spobnosti koje su neophodne za školu tj funkcioniranje učenika u školu su neuropsihološke i kognitivne funkcije (pažnja i koncentracija, vizuospacijalne sposobnosti, vizuokonstrukcije sposobnosti, vizuomotorne, psihomotorne, okulomotorne, senzomotorne, govorno-jezičke, pamćenje, radna memorija itd), što mogu ispitivati samo psiholozi. Može se pokazati da je učenik možda imao epilepsiju koja je ostavila neuropsihološka oštećenja, zbog čega je učenik frustriran i agresivan, te ima česte ispade bijesa jer ne može da prati školsko gradivo, a nije svjestan problema niti priča o tome. Opet, bez adekvatne psihološke procjene ispada da bi pedagog, socijalni pedagog, logoped ili netko drugi mogao da uradi procjenu tj opis jakih strana učenika, što je u potpunosti smiješno, te može biti izuzetno kontraproduktivno, i pokazivati da tretman nije efikasan samo zato što nije urađena adekvatna procjena psihičkog statusa učenika. Ujedno je važno da napomenem da su psiholozi Zakonom o psihološkoj djelatnosti jedini stručnjaci koji zakonski mogu pratiti i evaluirati efikasnost različitih tretmana. S obzirom da vi ovdje želite praćenje djelotvornosti tretmana (za koje je opet potrebna adekvatna procjena kako bi se vidjeli pre i post efekti tretmana), važno je da navedete eksplicitno da ove usluge pruža samo školski psiholog, jer inače opet se dovodite u situaciju da kršite Zakon o psihološkoj djelatnosti. Nadam se da će adekvatne promjene biti unesene.\n\nPozdrav,\nIvan Zečević"]
[781,"Iva Lednicki","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Slažem se s komentarom da bi formulacija u stavku 3 trebala glasiti obrnuto, kao što predlaže kolega Mario Šimudvarac. K tome, dodala bih da je za pisanje tih dokumenata potrebno  promatranje učenika u svim njegovim socijalnim interakcijama te individualni razgovori s tim učenikom i ostalim učenicima iz razrednog odjela. Mislim da to zahtijeva izniman angažman od razrednika i da nije realno očekivati da se može smjestiti u 2 sata tjedno, koliko se daje za razredničke poslove."]
[782,"Zrinka Vukojević-Tomašić","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Koliko mogu na temelju članka 10. zaključiti mzo će nam izraditi datoteku slučajeva po kojima ćemo moći primjereno djelovati jer je praksa pokazala da su učinkoviti. Pripremit će nam niz obrazaca kojima ćemo moći uočiti probleme i prije nego li se oni realiziraju."]
[783,"Mario Šimudvarac","PRAVILNIK,\nČlanak 10.","Svrhovitije bi bilo u stavku (3) Članka 10. napisati da program odgojno-obrazovne potpore izrađuju stručni suradnici škole (koji su kompetentni za takvo što) uz pomoć razrednika s obzirom na to koliku količinu posla u razrednom odjelu obavljaju razrednici (gotovo bez ikakve pomoći stručnih suradnika). Hvala!"]
[784,"Željka Zagorac","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Što će se dogoditi ako i nakon 6 mjeseci nema bitnijih promjena, unatoč provođenju svih raspoloživih mjera i aktivnosti? Ide li se u ponovni postupak? U praksi ima slučajeva gdje zaista nema pomaka, unatoč svim poduzetim koracima i suradnji s MUP-om, CZSS i školskim liječnikom (osim s roditeljima!!!). Znači li to da su cijeli timovi nekompetentni i da snose svu odgovornost za neuspjeh?"]
[785,"Pragma","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Ukoliko se htjelo diferencirati dva programa – odgojno-obrazovne potpore i stručni tretman – tada svakako sadržaj i vremenski okvir programa potrebno uskladiti s razinom intervencije. Predlažemo kraću, ali intenzivniju intervenciju, kako ne bi došlo do “razvodnjavanja” programa i zamora kako razrednika tako i učenika, čime se može ostvariti i kontraefekt."]
[786,"Šime Šuljić","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Odgojno-obrazovna potpora učeniku u riziku za razvoj problema u ponašanju provodi se kontinuirano, tijekom školske godine, najmanje dva (2), najdulje šest (6) mjeseci."]
[787,"BLAŽENKA KUNAC","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Što ako se postupak započne, recimo, u travnju? Nastavlja li se rad s učenikom i preko njegovih ljetnih praznika? \nPrenosi li tih šest mjeseci i na sljedeću školsku godinu? \nPrenosi li se cijeli postupak iz osnovne na srednju školu?"]
[788,"Nina Šegvić","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Znači s mjerama je potrebno započeti najkasnije koncem veljače uz napomenu da tim uključen u provedbu nema pravo koristiti kolektivni godišnji odmor koji, suprotno javnom mišljenju,  ne traje tri mjeseca."]
[789,"Gordana Cecić-Sule","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Što ako se postupak pokrene u mjesecu travnju?"]
[790,"Valentina Pajdaković","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Smatram da je 6 mjeseci predug period za provedbu programa, ako se tijekom  kraćeg vremena ne uoče pozitivni pomaci u ponašanju učenika. Predlažem da se u članak  unese izmjena: Ukoliko u periodu od  mjesec dana od početka provedbe programa ne budu vidljivi pozitivni pomaci  smatram da nije u redu da se nastavlja dalje s istim programom, jer za to vrijeme ostali učenici u razredu \"trpe\", njihova prava su ugrožena, prava učitelja su ugrožena, a učenik s kojim se  provodi odgojno- obrazovna potpora je u tom periodu \"zaštićen\" i \"dobiva na vremenu\", a vjerojatno će se dogoditi da vremensko razdoblje provedbe programa prijeđe u vrijeme ljetnih praznika i godišnjih odmora, te je provedbu programa potrebno preciznije definirati.Nije jasno produžava li se provedba programa u sljedećoj školskoj godini ili se program prekida s krajem školske godine."]
[791,"IVONA ROGOŠIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Ukoliko je rok trajanja tretmana najmanje 6 mjeseci može li se učenika staviti u tretman tijekom drugog obrazovnog razdoblja, kada ljeti učenik sigurno neće dolaziti u školu. Znači li to da se tretman nastavlja iduće školske godine?"]
[792,"MARTINA MATEZOVIĆ BIŠKUP","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Članak 11. ''Odgojno-obrazovna potpora učeniku u riziku za razvoj problema u ponašanju provodi se kontinuirano, tijekom školske godine, a najmanje šest (6) mjeseci.'' Nastavna godina traje 9 mjeseci, Pravilnik koristi izraz ''tijekom školske godine, najmanje 6 mjeseci'' i ne predviđa niti izrijekom ne opisuje kako realno i konkretno provesti potporu učeniku ako su problemi uočeni, dokumentirani, plan ispisan itd bilo kada kasnije od kraja 1. polugodišta."]
[793,"Darija Klepec","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Potpora učeniku u riziku za razvoj problema, provodi se kontinuirano, najmanje 6 mjeseci. Kako? Znamo li koliko traje nastavna godina? Očekujemo li problematična ponašanja samo u prvom polugodištu, prenosimo li postupak u sljedeći razred, srednju školu...?   Čini se da je želja ovoga prijedloga problem samo gurnuti pod tepih i opteretiti razrednika i stručnu službu, a ne zaista pomoći učenicima."]
[794,"Daliborka Todorović","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Članak je neprovediv u praksi. Što ako je potpora započela u ožujku?"]
[795,"Daniela Maršalek","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Neprovediv članak koji nije prilagođen trajanju nastavne godine. Članak čiji autori ne znaju kako škola živi i diše."]
[796,"IVA RAMLJAK","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Nije u redu vremenski ograničiti trajanje odgojno-obrazovne potpore. Traje dokle god dijete ima potrebu za ovakvom vrstom podrške. Ovaj članak nije u skladu s člankom 13. u kojem se navodi da je odgojno-obrazovna potpora ostvarila svoju svrhu ako učenik pokazuje prihvatljive oblike ponašanja najmanje 3 mjeseca uzastopno. Ako je potrebno vremensko ograničenje onda ovo treba ujednačiti."]
[797,"Tanja Cvijanović Sitpić","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Trajanje odgojno-obrazovne potpore predviđeno je tijekom školske godine, a najmanje šest mjeseci. Učenik se može naći u situaciji u kojoj mu je izrečena pedagoška mjera zajedno s odgojno-obrazovnom potporom krajem nastavne godine (primjerice u svibnju), te tih šest mjeseci \"prelazi\" u iduću školsku godinu, u kojoj se pedagoška mjera briše, a učenik nema nikakav oblik potpore tijekom ljetnih praznika (u trajanju od 2,5 mjeseca)."]
[798,"INES JANČULA","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Ovakvo vremensko ograničenje je u potpunosti apsurdno."]
[799,"Danijela Uljević","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Propisivanje roka trajanja tretmana od 6 mjeseci je neizvedivo u praksi jer se dijete može staviti u tretman nakon siječnja, a ljeti sigurno neće dolaziti u školu. Znači li to da se tretman nastavlja iduće školske godine?"]
[800,"Mirela Berlančić","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Vremensko ograničenje odgojno-obrazovne potpore učeniku u riziku za razvoj problema u ponašanju na šest mjeseci je apsurdno i nelogično. Smatram da je navedeno razdoblje predugačko i neprovedivo u praksi. Što će biti sa svim potporama koje se dodijele u 2. polugodištu, npr. u ožujku? Kad će se i kako realizirati? Hoće li se realizirati tijekom ljeta? Je li potpora zamišljena kao prenosiva forma, odnosno hoće li se prenositi u iduću školsku godinu? Što će biti s maturantima koji su dobili potporu u 2. polugodištu?  Predlažem smanjivanje termina za potporu na mjesec dana (svakodnevni rad). Navedeni termin dovoljan je za aktivnosti i pravilno usmjeravanje učenika."]
[801,"Dunja Frkovic","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Članak 11 je apsolutno neprovediv u školi. Treba ga prilagoditi trajanju nastavne godine, tj. dati stručnjacima da sami procjene kad ga je moguće okončati.Kao što za različite dijagnoze liječenje i bolovanje traje različito, tako i za oblike ponašanja ne smije biti zadan najmanji rok od 6 mjeseci. Ovo je propisao evidentno netko tko ne radi u školi."]
[802,"DANIJELA DRAGANIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Školska godina traje  do 31. kolovoza. U slučaju da se krene sa provođenjem potpore u 4. mjesecu, kako će se ona provoditi za vrijeme ljetnih praznika. Hoće li razrednici morati \"doborovoljno\" odustati od svog godišnjeg odmora? Vremensko ograničenje će dovesti do toga da se neće početi provoditi odgojno - obrazovna potpora, kao što se i sad krajem godine ne izriču pedagoške mjere jer se i tako na početku iduće godine brišu ili se zbog procedure i papirologije ne stignu  izreći. Kako je izabran rok od 6 mjesci? Što je sa onim učenicima koja će ta potpora biti kraće potreba? Što će biti s učenikom kad mu istekne potpora od 6 mjeseci, a on je i dalje treba?"]
[803,"ADELA PAPIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Uvjet o 6 mjeseci je vrlo često neprovediv."]
[804,"Školski sindikat PREPOROD","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Odgojno-obrazovna potpora učeniku u riziku za razvoj problema u ponašanju provodi se od jednog (1) do  tri (3) mjeseca, odnosno do kraja nastavne godine.\nObrazloženje: Kako pedagoške mjere više nisu prenosive iz razreda u razred, i odgojno-obrazovnu potporu potrebno je vezivat uz završetak nastavne godine. Predloženih šest (6) mjeseci je predugo razdoblje i prihvaćanjem predloženog rješenja pružanje  odgojno-obrazovne potpore postalo bi trajnom aktivnosti kako za velik broj učitelja/nastavnika i stručnih suradnika. U slučaju da se ostane pri predloženih šest (6) mjeseci, porazmisliti treba o uvrštavanju ove aktivnosti u normu učitelja/nastavnika i stručnih suradnika."]
[805,"JOSIP JELČIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Vremensko ograničenje nema nikakvoga smisla."]
[806,"BARBARA SMILOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Što ako se potpora počela provoditi u svibnju? Do kada onda traje?"]
[807,"Barbara Krpota","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Što ako se radi o maturantu koji je započeo s neprimjerenim ponašanjem u veljači te u sljedeća tri mjeseca ne pokazuje nikakav napredak u ponašanju i izvršavanju svojih obveza? Znači li to da neće završiti školu i dobiti svjedodžbu i diplomu dok ne prođe 6 mjeseci i pokaže napredak ili će redovno završiti školu, a odgojno-obrazovna potpora se  neće provesti do kraja?"]
[808,"IVANA DELAČ","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Potpuno je nepotrebno, i neizvedivo u praksi, definirati da se odgojno-obrazovna potpora provodi najmanje tijekom 6 mjeseci jer to znači da se sve mjere izrečene u drugom polugodištu ne mogu provesti do kraja. Također, nije jasno na što se odnosi \"kontinuirano\" - koliko je to često? Jednom tjedno, jednom mjesečno? S obzirom da se ova mjera, kako je definirana, može primijeniti na veliku većinu učenika, izgledno je da se u okviru radnog vremena ni razrednik i stručni suradnik njime neće moći baviti često, što znači da će ova mjera ostati \"mrtvo slovo na papiru\"."]
[809,"IGOR SOLDIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Ponekad je s učenikom i roditeljima dovoljno razgovarati jednom da bi se nepoželjno ponašanje popravilo. Ne vidim potrebu minimalno trajanje postupka 6 mjeseci"]
[810,"IGOR SOLDIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Kontinuirana potpora u trajanju od najmanje 6 mjeseci u suprotnosti je s člankom 13., u kojoj se navodi da je odgojno-obrazovna potpora učenika ostvarila svoju svrhu kada učenik, a najmanje 3 mjeseca uzastopno, pokazuje oblike ponašanja u kojima zadovoljava svoje potrebe, bez štetnih posljedica  za sebe, druge i/ili okruženje…"]
[811,"IGOR SOLDIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Što će biti s učenicima koji svoj \"prekršaj\" počine od ožujka na dalje? Ako se \"potpora\" provodi najmanje 6 mjeseci što se događa nakon završetka tekuće školske godine? I provodi li se i pod praznicima učenika?"]
[812,"DAJANA VIDAKOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Što se događa u slučaju kada od trenutka donošenja odluke o potpori učeniku u riziku za razvoj problema do kraja nastavne godine ima manje od šest mjeseci? Jesu li škola, razrednik i stručna služba dužni i preko ljeta, za vrijeme učeničkih praznika, pa i duže, za vrijeme vlastitih godišnjih odmora vršiti odgojno-obrazovnu potporu? \nŠto kada predviđenih minimalnih šest mjeseci ne završava 31.8.? Prenosi li se odgojno-obrazovna potpora u sljedeću školsku godinu?\nAko da, zbog čega? Ako se pedagoške mjere ne prenose u sljedeću školsku godinu, zašto bi se odgojno-obrazovna potpora prenosila? \nAko ne, kako se onda ispunjava obaveza od pola godine potpore?"]
[813,"Marin Divić","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Ovaj članak treba mijenjati. Nije moguće da traje 6 mjeseci. Što ako se odgojno – obrazovna potpora učeniku pokrene u ožujku – da bi se ostvarilo kontinuiranost i uvjet 6 mjeseci te da se izvodi tijekom školske godine, treba li učenik dolaziti na aktivnosti iz programa odgojno – obrazovne potpore i ljeti?"]
[814,"Kristina Lukačić","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","6 mjeseci? Svi će si u postupku već ići na živce. Što ako se otvori postupak u svibnju? Trebalo bi ostaviti slobodu sudionicima u procesu koliko će procijeniti da je potrebno trajanje procesa.\nIndividualni ili grupni razgovori za razvoj socijalnih vještina? Gdje? S kim? \nSavjetovanje roditelja zbog jačanja odgojnih kompetencija? Molim? Tko bi to trebao?\nPa mi nismo baš toliko kompetentni i ne bismo trebali biti za većinu navedenog.\nVidim da nam se sve više smanjuje vrijeme za kvalitetno pripremanje nastave. Opet će patiti oni dobri."]
[815,"IVA CVIJETIĆ KOVAČEVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Šest mjeseci je gotovo cijela nastavna godina, a upitno je hoće li se dodatni trud i rad uopće isplatiti, odnosno hoće li se ponašanje učenika popraviti. Naime, na ponašanje učenika utječe cijeli niz faktora, a ne samo škola i nastavnici. Ako se žele riješiti određeni problemi u ponašanju, potrebno je uključiti stručnjake svih profila, a ne samo opteretiti nastavnike, odnosno razrednike da izrađuju, provode i evaluiraju programe."]
[816,"Vesna Suvala","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Ponekad je s učenikom i roditeljima dovoljno razgovarati jednom da bi se nepoželjno ponašanje korigiralo. Ne vidim potrebu minimalno trajanje postupka 6 mjeseci."]
[817,"Helena Karlić Mujo","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Nije potrebno propisivati minimalno trajanje odgojno-obrazovne potpore iz više razloga. Prvi je neprovedivost ako je mjera započeta u drugom polugodištu, a drugi je što nema smisla provoditi potporu 6 mjeseci za neke manje prekršaje koji su doveli do opomene."]
[818,"Zorana Brodarić","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Propisivanje roka trajanja tretmana od 6 mjeseci je neizvedivo u praksi jer se dijete može staviti u tretman nakon siječnja, a ljeti sigurno neće dolaziti u školu. Znači li to da se tretman nastavlja iduće školske godine?"]
[819,"MARINA MAREGA SELECKI","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Odgojno - obrazovna potpora može trajati najmanje 6 mjeseci ukoliko se započne provoditi do siječnja tekuće školske godine. Što se događa u slučaju da se započne provoditi kasnije? Zbog čega uopće treba trajati najmanje 6 mjeseci?"]
[820,"Udruga hrvatskih srednjoškolskih ravnatelja","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Nije potrebno niti pedagoški primjereno propisivati trajanje odgojno-obrazovne potpore. Trajanje bi trebalo ovisiti o rezultatima potpore te nije moguće propisati isto trajanje za sve učenike i sve oblike ponašanja."]
[821,"Jelena Marić","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Kontinuirano 6 mjeseci, a šta ako je kraj školske godine, prenosi li se onda u sljedeću godinu, što se događa ako je učenik završni razred?"]
[822,"Ivana Hrastović Mandarić","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Smatram da bi vremensko trajanje odgojno-obrazovne potpore trebalo jasnije odrediti u skladu s počinjenim prekršajem,ukoliko je učeniku izrečena pedagoška mjere opomene za lakše ometanje nastave u smislu ponovljenog pričanja,okretanja i slično ne vidim potrebu rada s učenikom u trajanju od 6 mjeseci.Smatram da bi učenik osvijestio neprimjereno ponašanje i kršenje razrednih i školskih pravila i u kraćem vremenskom periodu te djelovao u ispravljanju istih.Za teža kršenja pravilnika o pedagoškim mjerama može se pojaviti potreba za duljim intenzivnim stručno-pedagoškim radom s učenikom."]
[823,"Ivan Bilobrk","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Iako se zalažem za ukidanje ovog besmislenog Pravilnika, za slučaj da nemate dovoljno hrabrosti povući ga i tako priznati da ste predložili bedastoću, on zaista ne smije ostati ovakav. Školska godina traje od 1. rujna tekuće do 31. kolovoza sljedeće kalendarske godine. Što ako se odgojno-obrazovna potpora pokrene 2. svibnja? Tko će s tim djetetom raditi u nenastavne dane lipnja, srpnja i kolovoza? Hoće li ti ljudi imati pravo na godišnji odmor? Kojim mehanizmom ćemo prisiliti učenika da zaista i dođe u školu za vrijeme nenastavnih dana? Hoće li se takav postupak uopće započeti ili će se, što je vjerojatnije, sve pomesti pod tepih sa zadnjim danom nastave? Što je s prijenosom u sljedeću školsku godinu? Što je s učenikom kojem se postupak otvori pred kraj osmog razreda? Smije li mu se izdati svjedodžba ili će njegovo ponašanje postati nečiji tuđi problem ili ćemo, što je vjerojatnije, reći da ionako odlazi pa nema smisla provoditi takav postupak?"]
[824,"Mirela Skelac","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Kontinuirana potpora u trajanju od najmanje 6 mjeseci u suprotnosti je s člankom 13., u kojoj se navodi da je odgojno-obrazovna potpora učenika ostvarila svoju svrhu kada učenik, a najmanje 3 mjeseca uzastopno, pokazuje oblike ponašanja u kojima zadovoljava svoje potrebe, bez štetnih posljedica  za sebe, druge i/ili okruženje… \nStoga se predlaže da se odgojno-obrazovna potpora učeniku u riziku za razvoj problema u ponašanju provodi kontinuirano, tijekom školske godine, a najmanje tri (3) mjeseca."]
[825,"GORAN GOTLIBOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Obvezujuće trajanje potpore minimalno šest mjeseci je previše restriktivno i značajno opterećujuće za djelatnike škole s obzirom na administrativno praćenje potpore. Nejasno je što je sa potporom učeniku ukoliko se ista dodjeljuje učeniku u drugom obrazovnom razdoblju ili pred kraj školske godine. Znači li to da su djelatnici dužni provoditi potporu i kada završi nastavna godina? Prenosi li se trajanje potpore i na sljedeću školsku godinu ukoliko minimalno traje šest mjeseci?"]
[826,"Jelena Rožić","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Trajanje odgojno-obrazovne potpore predviđeno je tijekom školske godine, a najmanje šest mjeseci. Učenik se može naći u situaciji u kojoj mu je izrečena pedagoška mjera zajedno s odgojno-obrazovnom potporom krajem nastavne godine (primjerice u svibnju), te tih šest mjeseci \"prelazi\" u iduću školsku godinu, u kojoj se pedagoška mjera briše, a učenik nema nikakav oblik potpore tijekom ljetnih praznika (u trajanju od 2,5 mjeseca)."]
[827,"DEJANA BOUILLET","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Ovo nije mjera, nego inteervencija. Traje sukladno složenosti potreba. Ako se prekida, nastavlja se nakon ljeta. Predlažem da se taj dio dodatno precizira da ne bi bilo zabune."]
[828,"Kiti Korda","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Podržavam  kolege koji  su uputili primjedbu na ovaj članak. Što u ljetnim mjesecima? Kako će se provoditi Potpora? Hoće li i tada razrednik podnositi izvješća? Hoće li se mjera  prenositi u novu školsku godinu? Što ako je učenik završnog razreda osnovne ili srednje škole?"]
[829,"SAŠA PERIČAK","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Minimalno vrijeme provođenje potpore je predugo te moguće stavlja nepotreban teret, kako na stručnu službu i razrednika, tako i na  same učenike. Također, što se događa ako je potreba za potporom uočena mjesec ili dva prije kraja nastavne godine? Prenosi li se mjera u sljedeći razred? Što ako je u pitanju završni razred? Sve navedeno ukazuje da je Pravilnik predložen ishitreno i bez kvalitetnog promišljanja o posljedicama njegovog donošenja."]
[830,"Davorka Radovanović","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Ad 8.) Trajanje odgojno-obrazovne potpore predviđeno je tijekom školske godine, a najmanje šest mjeseci. Učenik se može naći u situaciji u kojoj mu je izrečena pedagoška mjera zajedno s odgojno-obrazovnom potporom krajem nastavne godine (primjerice u svibnju), te tih šest mjeseci \"prelazi\" u iduću školsku godinu, u kojoj se pedagoška mjera briše, a učenik nema nikakav oblik potpore tijekom ljetnih praznika (u trajanju od 2,5 mjeseca)."]
[831,"DAVID JELENKOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Zašto članak 11. nije istovjetan Članku 15. za stručni tretman? Kontinuirano dok traju razlozi opisani u programu?"]
[832,"MILJENKO HAJDAROVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Čisto teoretsko pitanje, a vezano na iskustvo iz prakse gdje je na kraju nastavne godine učenicima bilo besmisleno davati bilo kakve pedagoške mjere koje se uskoro brišu. Što će biti s učenicima koji svoj \"prekršaj\" počine od ožujka na dalje? Ako se \"potpora\" provodi najmanje 6 mjeseci što se događa nakon završetka tekuće školske godine?"]
[833,"Ivana Grabovčić","PRAVILNIK,\nČlanak 11.","Poštovani, 6 mjeseci je prekratak rok i preopćeniti rok za individualne učenike. Pojedinim učenicima koji pokažu romjene u ponašanju rok treba skratiti a onima koji pokazuju nezainteresiranost rok po potrebi i produžiti. Potpora mora biti prisutna svakom učeniku prilikom obrazovanja. \n*\nRoditelji su najbitniji faktor i smatram da morate naglasiti i pojasniti važnu i veliku odgovornost obitelji i zajednice u kojoj se dijete nalazi te ih upoznati sa obiteljskim zakonima, pravima i obavezama koje su kao roditelji dužni činiti radi što kvalitetnijeg odgoja i usmjeravanja budućih naraštaja u značenje istinskog moralnog društva i u značenje institucije obrazovanja- škole. Smatram da je potrebna pojačana edukacija ućenika, učitelja, ravnatelja,roditelja i cjelokupne zajednice radi podizanja svijesti o kulturnom i civiliziranom ophođenju. Na djecu ne treba vršiti pritisak već treba pažnju usmjeriti na \"ono što se događa unutar zajednice\" i zašto to dijete pokazuje znakove uznemirenosti i shvatiti to kao alarm ili vapaj za pomoć. Uzmemo li u obzir poteškoće bilo financijske ili koje druge prilike ovakva degradacija društva , roditelja,djece, autoriteta i primjera nije zapravo ni za začuditi se. Dužni smo kao pojedinci i zajednica SVOJIM PRIMJEROM pokazati da se problemi i prepreke mogu rješavati sa ozbiljnošću i shvaćanjem mogućih posljedica te pristupiti svakom pojedincu/pojedinki da im se pruži adekvatna pomoć radi otklanjanja negativnih uzroka i posljedica. Dužni smo kao društvo i država omogućiti svakom djetetu empatiju, razumijevanje i volju da se problemi otklone i da se svatko može ostvariti u onom području gdje je najbolji te samim time smo i odgovorni u svakom djetetu poticati i tražiti njegov potencijal te ga usmjeriti i naučiti kako u životu uspjeti. To je škola za život. Malo više osjećati i malo manje pametovati."]
[834,"Tamara Široka","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Što ako roditelj ne želi sudjelovati u savjetovanjima ? Vrlo često roditelj ne prihvaća da se dijete neprimjereno ponaša. Što ako odbije suradnju? Roditelji moraju biti više uključeni i na neki način ih se mora prisiliti da sudjeluju u procesu tretmana."]
[835,"Željka Zagorac","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Toliko opsežan posao ne može biti sastavni dio tjednih radnih obveza. Razrednici su prenatrpani obvezama i ogromnom administracijom."]
[836,"Željka Zagorac","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Za svaki dodatni oblik potpore treba definirati TKO to provodi i pod kojim uvjetima. Također definirati \"i druge odgovarajuće oblike potpore\". Koji su drugi oblici potpore? Tko ih provodi?"]
[837,"Pragma","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","(1) Potrebno je definirati koji učitelji/nastavnik provode programe i koji su kriteriji za određivanje provoditelja, kao i usklađenost s postojećim radnim opterećenjem.  \n(2) Pitanje je kako će učitelji i nastavnici odrađivati dio koji se odnosi na individualno/grupno savjetovanje roditelja i skrbnika s ciljem jačanja odgojnih kompetencija roditelja. \nPotrebno je detaljnije urediti sam sadržaj odgojno-obrazovne potpore."]
[838,"Rajna Franjo","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Tjedne radne obaveze nastavnika su definirane i što onda - hoće li te obaveze prijeći i preko 40 sati tjedno, hoće li to biti prekovremeni rad???"]
[839,"Mirela Babić","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Potrebno je posebno staviti naglasak na \"- individualno i/ili grupno savjetovanje roditelja/staratelja učenika s ciljem jačanja odgojnih kompetencija roditelja\", ali jasno definirati kao obvezu roditelja."]
[840,"Gordana Cecić-Sule","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Nije jasno tko provodi dodatne oblike potpore učeniku u školskom okruženju pogotovo individualno i/ili grupno savjetovanje roditelja/staratelja učenika s ciljem jačanja odgojnih kompetencija roditelja. Možda razrednik stručnjak u određenom predmetnom području??\nOsim toga učitelji/nastavnici sadašnjim tjednim obvezama već sada ispunjavaju 40 sati rada tjedno. Kako je moguće da dodavanje nove obveze uključuje jednaki broj radnih sati?"]
[841,"Nina Šegvić","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Nije definirano tko provodi odgojno usmjeravanje učenika, individualne ili grupne razgovore te uključivanje učenika u individualni ili grupni rad usmjeren razvoju socijalnih i životnih vještina, vjerojatno razrednik. Kao što vjerojatno razrednik treba savjetovati roditelje učenika s ciljem jačanja njihovih odgojnih kompetencija. Zar se zaista očekuje da stručnjak u određenom predmetnom području savjetuje roditelje kako da odgajaju svoje dijete?"]
[842,"Ema Šabanović Baldun","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Treći stavak donosi novo administrativno opterećenje ponajprije razrednicima. Već se previše toga gura pod ostale poslove i radne obveze samo rastu."]
[843,"Valentina Pajdaković","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Predlažem da se u članak doda sljedeće: Ukoliko se u kraćem vremenskom periodu od početka provedbe Programa ( npr. mjesec dana) ne vide pozitivni pomaci, uvodi se mjera suspenzije s nastave u trajanju od 5 ili više dana, ovisno o procjeni stručnog tima. Za vrijeme suspenzije učenik je obavezan zajedno s roditeljem dolaziti na zakazana savjetovanja. Ako savjetovanja ne daju pozitivne rezultate, nastavlja se sa suspenzijom s nastave do daljnjega. Uključivanje učenika u dodatnu/dopunsku nastavu treba preciznije definirati. Veliki broj učitelja nema u zaduženju dopunsku/dodatnu nastavu niti izvannasavne aktivnosti."]
[844,"IVONA ROGOŠIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Cijeli postupak treba skratiti i u sve obavezno uključiti roditelje, kako bi se nastavnici i stručni suradnici mogli posvetiti onoj djeci koja imaju volju i želju nešto raditi i pristojnog su ponašanja."]
[845,"MARTINA MATEZOVIĆ BIŠKUP","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","(3) ''Obveze odgojno-obrazovnih djelatnika koji sudjeluju u realizaciji odgojno-obrazovne potpore učeniku u riziku za razvoj problema u ponašanju čine sastavni dio tjednih radnih obveza učitelja/nastavnika i stručnih suradnika.'' Pravilnik ne predviđa niti izrijekom navodi prethodna rasterećenja tjednih radnih obaveza učitelja/nastavnika i stručnih suradnika. A dodatan posao treba dodatno platiti."]
[846,"MARTINA MATEZOVIĆ BIŠKUP","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","(2) ''individualno i/ili grupno savjetovanje roditelja/staratelja učenika s ciljem jačanja odgojnih kompetencija roditelja''\nPravilnik izrijekom ne navodi tko će to provoditi? Ja na fakultetu nisam položila niti jedan kolegij na temu ''Kako jačati odgojne kompetencije roditelja.'' i ne smatram se kompetentnom za to."]
[847,"Vanja Novosel","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Predložene mjeru obaveznog pohađanja nastave u pratnji učenika za roditelja/staratelja u trajanju tjedan dana.\n Predlažem uvođenje udaljavanja sa sata i suspenzije do dva tjedna i suspenzije do kraja nastavne godine uz mogućnost polaganja razrednih ispita. \nPredlažem brisanje stavke \"-dodatnu pažnju učitelja/nastavnika učenika usmjerenu poticanju aktivnog sudjelovanja učenika u nastavnome procesu\"."]
[848,"BARBARA SMILOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Osnaživanje i unaprjeđivanje kompetencija učitelja/nastavnika za rad s učenicima u riziku za razvoj problema u ponašanju nije potpora učeniku."]
[849,"Anđela Žugaj","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","paragraf 3.- znači, dodatan posao u tjedna zaduženja za istu plaću? Više ćemo pisati, više obrazaca ispunjavati, više razgovora voditi- sve za istu plaću? Neprihvatljivo"]
[850,"Anđela Žugaj","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","OPET i OPET se svi bave samo djecom s problemima u ponašanju. Zato i imamo cijelu gungulu u školama i poplavu nasilničkog ponašanja. Cijeli postupak treba MAKSIMALNO skratiti i u sve najviše i prije svega uključiti roditelje, kako bi se nastavnici i stručni suradnici mogli posvetiti onoj djeci koja imaju volju i želju nešto raditi i pristojnog su ponašanja. Zašto se uvijek iznova oko problematične djece radi najveća gužva? I pri tome se uvijek zaborave dobra djeca? O djeci s problemima u ponašanju se do te mjere raspravlja da su dobra i pristojna djecva u tome totalno zanemarena. Znači, ispada da djeca koja su nasilna i ometaju druge u radu- imaju veće privilegije od dobre djece.. Koja se poruka time šalje djeci?"]
[851,"Daniela Maršalek","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","U oblike potpore učenika treba uključiti i roditelje, tj. njih educirati kako biti potpora svojem djetetu, jer, ne zaboravimo, sve kreće od kuće. Roditeljima često nedostaju socijalne/životne vještine, roditelji ne znaju kako pomoći svojemu djetetu kod učenja, obitelj često nije motivirajuće i poticajno okruženje, roditelji trebaju poticati svoju djecu da dolaze na dopunsku nastavu i da se uključe u izvannastavne aktivnosti i tako unaprijede svoje vještine i znanja."]
[852,"Ivana Orešić","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Dakle prema ovom članku učenici koji su rizičnoga ponašanja zapravo bivaju dodatno nagrađeni dodatnim angažmanom cijele škole! A djeca koja pristojno i aktivno sudjeluju u nastavnom procesu, zbog činjenice da stručna služba škole, učitelji i nastavnici svoje radno vrijeme provode radeći s  učenicima s problemima u ponašanju, ne mogu ostvariti ovakve povlastice!\n Zar je moguće da ste dodali još jednu stvar u \"sastavni dio tjednih radnih obveza učitelja/nastavnika i stručnih suradnika\"? Ako u ovom trenutku sve moje obveze ispunjavaju 40 sati rada tjedno, kako je moguće da dodavanje nove obveze uključuje jednaki broj radnih sati? S ovom bi novom obvezom moralo doći i do povećanja satnice onih koji su u nju uključeni!"]
[853,"IVA RAMLJAK","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Dodatni oblici potpore učeniku su redoviti oblici potpore učeniku koji svi već postoje u školama. Cijeli ovaj članak je nejasan - ako ovako određujemo provođenje odgojno-obrazovne potpore čini mi se da autori ovog Pravilnika smatraju kako u školama nema podrške učenicima."]
[854,"Tanja Cvijanović Sitpić","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","\"(2) Dodatni oblici potpore učeniku u školskom okruženju uključuju:\n odgojno usmjeravanje učenika,\"\n-odgojno ih usmjeravamo od kada kroče u školu\n\" individualne ili grupne razgovore usmjerene razvoju socijalnih/životnih vještina,\"\n-prilikom kašnjenja na sat, nedolaska na sat, bilo kakve neprimjerene situacije imamo individualne ili grupne razgovore bili razrednici ili ne, imamo na SR Trening životnih vještina...sve se to radi...\n-za još individualnih razgovora nisam plaćena\n\"uključivanje učenika u individualni i/ili grupni rad usmjeren razvoju socijalnih vještina učenika\"\n-Tko bi to i kada trebao raditi?, U čijoj je to normi?, Gdje je u svemu tome odgovornost i funkcija roditelja? \n\"individualnu i/ili grupnu pomoć u učenju,\"\n-Tko bi to i kada trebao raditi?, U čijoj je to normi? Oni najčešće ne žele učiti ni pomoć pri učenju.\n\"uključivanje učenika u dopunsku ili dodatnu nastavu,\"\n-Učenici su najčešće uključeni, ali ne dolaze.\n\"dodatnu pažnju učitelja/nastavnika učenika usmjerenu poticanju aktivnog sudjelovanja učenika u nastavnome procesu,\"\nNije ni čudno što javnost misli kako ništa ne radimo, kad Vi u pravilniku određujete nešto što svaki nastavnik inače radi.\nAko niste znali, učitelji/nastavnici se trude zainteresirati učenike, naročito takve učenike jer nam je onda lakše raditi, a ne strepiti koji incident će se desiti.\n\"uključivanje učenika u izvannastavne aktivnosti,\"\nAko oni ne žele?\n\" individualno i/ili grupno savjetovanje roditelja/staratelja učenika s ciljem jačanja odgojnih kompetencija roditelja,\"\nTko to radi? U čijoj je to normi? Što kad roditelj ne želi? Što ako m i kaže da će me tužiti jer smatram da nije dobar roditelj?\n\"(3) Obveze odgojno-obrazovnih djelatnika koji sudjeluju u realizaciji odgojno-obrazovne potpore učeniku u riziku za razvoj problema u ponašanju čine sastavni dio tjednih radnih obveza učitelja/nastavnika i stručnih suradnika.\"\nSTRAŠNO!"]
[855,"KATARINA ŠKOT","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","U članku 12. kao oblici potpore učeniku spominju se individualna i/ili grupna pomoć u učenju te uključivanje u dodatnu/dopunsku nastavu. Potonji oblik podrške već postoji i nije ga potrebno dodatno isticati, dok nije jasno kako se individualna pomoć u učenju uklapa u punu satnicu učitelja/nastavnika."]
[856,"Danijela Uljević","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Velik dio opisanih poslova se već provode u školama, nema potrebe donositi ovakav Pravilnik onda.\nNemaju svi učitelji/nastavnici u svojim zaduženjima dodatnu, dopunsku i INA-e pa ne vidim kako se mogu uključiti bez dodatnog zaduživanja i prekovremenog rada. Nitko ne treba raditi besplatno, jer škole nisu dobrotvorne ustanove i učitelji imaju svoje račune, svoje živote i obitelji kojima se trebaju posvetiti u svoje slobodno vrijeme. Nikako sve navedeno ne može i ne smije biti sastavni dio tjednih zaduženja. Ako treba posvetiti sat razgovorima, taj sat treba negdje i navesti."]
[857,"Dunja Frkovic","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Bilo bi logično da je ovo sve provedeno prije provođenja stručnog tretmana i nesudjelovaje u njima  i nazadovanje učenike i dovodi do stručnog tretmana. \nMi kao nastavnici i razrednici možemo samo, kao i do sada konstatirati da li je stručni tretman ojačao učenika i da li su ciljevi stručnih suradnika dosegnuti u obrazovnom segmentu. Možemo pratiti naputke i usmjeravati učenika u zadnom planu rehabilitacije, a ne analizirati i dokumentirati izvan onoga što radimo na dnevnoj osnovi sa svima.\nSvako dodatno dokumentiranje je novo nepotrebno optrećenje za nastavnika i upravno proporcionalno  umanjuje  osobni kontakt s učenikom.\n Prevedeno: što nas više opteretite papirima, to ćemo manje provoditi s učenikom u rješavanju problema uživo."]
[858,"TEA VARLAJ","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Članak 13.  Pravilnika  o tjednim radnim obvezama učitelja i stručnih suradnika u osnovnoj školi (NN 103/2014) propisuje tjedne radne obaveze učitelja predmetne nastave. U tom se članku ne navode obveze u realizaciji odgojno-obrazovne potpore učeniku u riziku za razvoj problema u ponašanju."]
[859,"DANIJELA DRAGANIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Velik dio potpora koji se navodi već se provodi u školama.\nOpet sve gurate na ostale poslove i tjedne obveze djelatnika."]
[860,"Dubravka Novosel Guszak","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Županijsko stručno vijeće socijalnih pedagoga\nMišljenja smo da bi se u ranijim člancima trebali opisati koji su to oblici potpore (jer nisu opisani), ili u čl. 12. maknuti riječ „dodatni“ i samo ostaviti „oblici potpore“"]
[861,"ADELA PAPIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Učenici u riziku za razvoj problema u ponašanju obično izbjegavaju ove oblike potpore. Trebam li nekog protiv njegove volje natjerati na satove dopunske nastave kako bi mi i tu ometao rad?"]
[862,"Domagoj Kostanjevac","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Nije u redu da sav ovaj dodatni posao ide u redovne tjedne obveze. Potrebno je mijenjati Pravilnik o tjednim radnim obvezama i dodatno vrednovati rad u odgojno-obrazovnoj potpori, bar da se time smanje neke druge obveze (npr. umjesto dopunske i dodatne nastave itd.). Također treba definirati kada će se provoditi odgojno-obrazovna potpora. Ako se ona treba provoditi nakon što učeniku završi nastava, onda treba uzeti u obzir da u selima postoji znatan broj učenika koji u školu dolaze organiziranim prijevozom koji po njih dolazi u točno određeno vrijeme te ako ne odu njime kući, morat će roditelji dolaziti po njih, što će često biti teško izvedivo jer brojni roditelji rade popodne ili nemaju vlastiti prijevoz. Također, ne rade sve škole u 2 smjene pa je pitanje bi li se stigao provesti program odgojno-obrazovne potpore nakon nastave."]
[863,"JOSIP JELČIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Je li ovaj članak upućen učiteljima/nastavnicima ili psihoterapeutima?"]
[864,"BARBARA SMILOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Članak smatram ponižavajućim. Sve navedeno je dio svakodnevne komunikacije nastavnika s učenicima u svim prilikama, a navođenje tih aktivnosti govori o tome koliko malo o poslu u razredu znaju predlagatelji pravilnika."]
[865,"IVANA DELAČ","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Svi navedeni oblici potpore se provode u praksi i već su sastavni dio zaduženja stručnih suradnika i svakodnevni aspekt rada nastavnika, posebno razrednika. S obzirom na broj učenika kojima bi se prema ovom pravilniku mogla izreći mjera odgojno-obrazovne potpore prema kriterijima navedenim u Članku 3 (dakle, većina učenika u svakoj školi), potpuno je nemoguće da se sve ovo može provoditi u sklopu tjednih radnih obveza.\nTakođer, nejasno je na što se točno odnosi \"osnaživanje i unaprjeđivanje kompetencija učitelja/nastavnika za rad s učenicima u riziku za razvoj problema u ponašanju\". Na individualno stručno usavršavanje? Predavanja na Učiteljskom/Nastavničkom vijeću? Tko bi ta predavanja trebao držati, s obzirom da se ovaj članak odnosi i na stručne suradnike i na nastavnike/učitelje? Za kvalitetan rad s učenicima sa smetnjama u ponašanju ili riziku od razvoja istih (što uključuje i učenike s teškoćama, darovite učenike i druge podskupine učenika), potrebne su sustavne, cjelovite i kvalitetne edukacije namijenjene svim odgojno-obrazovnim djelatnicima. Osim toga, razvoj kompetencija učitelja/nastavnika ne ulazi u područje pružanja potpore učeniku pa tako ne može biti ni sastavni dio članka o oblicima pružanja potpore učeniku."]
[866,"IGOR SOLDIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Predlažem da se u dodatni oblik potpore uključi neki oblik restitucije kod oblika ponašanja koji su doveli do oštećivanja imovine."]
[867,"IGOR SOLDIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Što ako roditelj ne želi doći na savjetovanje bilo ono individualno bilo grupno, a učenikovo ponašanje u razredu se ne mijenja? Kako ćemo uvesti red u razred?"]
[868,"IGOR SOLDIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Nemaju svi predmeti dopunsku i dodatnu nastavu. Očekujete li možda da učitelji rade besplatno? Svaki rad treba biti adekvatno plaćen."]
[869,"IGOR SOLDIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Što ako učenik odbija sve navedene mjere, a njegovo ponašanje u razredu ostaje nepromijenjeno? Hoćemo li ga 6 mjeseci kontinuirano moliti da prestane?"]
[870,"DAJANA VIDAKOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Stavak (3) kaže da \"Obveze odgojno-obrazovnih djelatnika koji sudjeluju u realizaciji odgojno-obrazovne potpore učeniku u riziku za razvoj problema u ponašanju čine sastavni dio tjednih radnih obveza učitelja/nastavnika i stručnih suradnika.\" \nAko se tjedna zaduženja dobivaju na početku školske godine, nije jasno kako onda odgojno-obrazovna potpora koja se kao mjera donese u toku školske godine može biti sastavni dio njihovih tjednih radnih obaveza. Mora li ravnatelj biti vidovit kada izrađuje zaduženja na početku školske godine, pa iz kristalne kugle iščitati koji će učenici imati potrebu za odgojno-obrazovnom potporom i koji će djelatnici u nju biti uključeni? Ili se ponovno očekuje od zaposlenika škola da dodatni posao rade besplatno, u svoje slobodno vrijeme? Jesu li autori ovog prijedloga svjesni da je to izrabljivanje djelatnika?"]
[871,"DAJANA VIDAKOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Kao oblici potpore učeniku spominju se individualna i/ili grupna pomoć u učenju te uključivanje u dodatnu/dopunsku nastavu. Potonji oblik podrške već postoji i nije ga potrebno dodatno isticati, dok nije jasno kako se individualna pomoć u učenju uklapa u punu satnicu učitelja/nastavnika."]
[872,"DAJANA VIDAKOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Predlažem da se u dodatni oblik potpore uključi neki oblik restitucije kod oblika ponašanja koji su doveli do oštećivanja imovine."]
[873,"DAJANA VIDAKOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Kao dodatni oblik potpore navodi se i savjetovanje roditelja učenika. Ponovno se postavlja pitanje kompetencija zaposlenika škole za isto, te je li uopće škola dužna vršiti bilo kakav oblik savjetovanja roditelja o odgoju djece koja pokazuju rizično ponašanje."]
[874,"Iva Lednicki","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","\"Odgojno-obrazovnu potporu učeniku u riziku za razvoj problema u ponašanju, ovisno o utvrđenim vrstama i oblicima rizika i specifičnim potrebama učenika, provode učitelji/nastavnici i stručni suradnici škole...\"\nZar se ne bi i u ovom slučaju  moglo predvidjeti poticanje i upućivanje roditelja na suradnju sa stručnim službama izvan školske ustanove?"]
[875,"IVA CVIJETIĆ KOVAČEVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Gotovo svi navedeni oblici potpore učeniku u školskom okruženju se već i sada provode u školama, a ovim se pravilnikom samo nastoji povećati administracija prvenstveno razrednika, a zatim i nastavnika i stručnih suradnika.\nZa  \"individualno i/ili grupno savjetovanje roditelja/staratelja učenika s ciljem jačanja odgojnih kompetencija roditelja\" postoje druge ustanove i mjesta koja se bave upravo tim pitanjem, te smatram da je krajnje nepotrebno da, uz učenike, nastavnici i stručni suradnici (pre)odgajaju i njihove roditelje, a sve to u sklopu dosadašnjeg tjednog zaduženja. Nadam se da je ste svjesni činjenice da će se, u slučaju usvajanja ovoga Pravilnika, trebati revidirati tjedna zaduženja razrednika jer će ovi poslovi, uz dosadašanje poslove, iziskivati mnogo više vremena."]
[876,"Sabina H-Omerović","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Opis odgojno-obrazovne potpore mi se čini nedorečen, nejasan, neprovediv. Kako napraviti sve te korake ako je u jednom razredu 27 učenika? I da ponovimo, sve to ide u \"ostale poslove\"? Dakle, imamo 1 sat dopunske u zaduženju, ali moram ponuditi dodatnu dopunsku nastavu učeniku s poteškoćama u ponašanju? Zašto se ne bi zaduženje mijenjalo? Zašto, ako je stvarno potrebno individualizirano imati dopunsku nastavu, to ne bi ušlo u zaduženja?"]
[877,"Vesna Suvala","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Većina navedenih oblika potpore već se provodi u školama a nejasno je kako će se to uklopiti u punu satnicu nastavnika?"]
[878,"Ivana Zgonjanin","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Ovo se sve već radi, a ovim člankom i pravilnikom samo se nanovo traži od razrednika da ispunjavaju nepotrebu birokraciju za nešto što se radi godinama."]
[879,"Marijana Dragobratović","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Dodatni oblici potpore koji su ovdje navedeni se već provode u školama. Dokumentiranje ovih potpora se također kroz neki način provodi ovisno o potpori. Nije potrebno to provlačiti i tretirati kao neki poseban tretman učeniku."]
[880,"Helena Karlić Mujo","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Neki od navedenih dodatnih oblika potpore se već provode. Znači li ovo da će sad biti potrebno dokumentirati svaki od tih oblika potpore (svaki petominutni individualni razgovor, svaki savjet, svaku radionicu odrađenu na satu razrednika i sl.)?\nAko su ovo dodatni oblici potpore, koji su osnovni?\nIma li sankcija ako učenik ne dolazi na individualne/grupne razgovore?\nDodatna i dopunska nastava, kao ni izvannastavne aktivnosti ne služe rješavanju problema u ponašanju. Ako problematično ponašanje učenika moramo trpjeti na redovitoj nastavi (jer nema suspenzije), zašto nam još treba uništiti dodatnu/dopunsku/izvannastavne?\nStavak 3. je nedorečen. Znači, bez obzira sudjelujete li u realizaciji odgojno-obrazovne potpore, plaća je ista. Mijenjaju li se tjedna zaduženja? Hoće li nastavnik koji sudjeluje u potpori biti oslobođen nekog drugog posla iz „vreće bez dna“ ostalih poslova?"]
[881,"Kristina Bišćan","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Čl. 12. St. 2. \nOdgojno usmjeravanje učenika događa se na svakom satu i na svakom predmetu te kod kuće, a osobito na satovima razrednika, uključivanjem učenika u izvannastavne aktivnosti i sl. \n\nIndividualni razgovori obavljaju se obvezno (do sad ih obvezno obavlja razrednik, stručna služba, po potrebi ravnatelj) ukoliko učenik pokazuje probleme u ponašanju. Trebaju biti češći? Koliko često? Tko je u školi dovoljno educiran da vježba učenikove socijalne/životne vještine? Razrednici sigurno nemaju prostora u svojim satnicama provoditi takvu vrstu aktivnosti. \n\nŠto se tiče pomoći u učenju, za učenike se organizira dopunska/dodatna nastava koja traje cijelu godinu. Što ako učenik ne dolazi na dopunsku/dodatnu nastavu? Treba za njega ostajati poslije radnog vremena i davati mu instrukcije? \n\nUčenika se ne može uključiti u izvannastavne aktivnosti \"po naredbi\". On mora za to biti zainterisiran i motiviran. Inače će remetiti rad i te grupe. \n\nTko će savjetovati roditelje? Opet siroti razrednik koji će biti i razrednik i psiholog i psihijatar i životni trener? \n\nTko je dužan organizirati stručna usavršavanja za učitelje da bi osnažili i unaprijedili kompetencije? Ravnatelj? Škole nemaju novca da bi plaćale takva usavršavanja. \n\nŠto znači \"i druge odgovarajuće oblike potpore\"? \nOvo je naprosto smiješno što se sve pokušava progurati u pravilnik kako bi nam se kasnije spočitavalo da nismo učinili SVE! \nRazrednicima se trpa u zaduženje u \"ostale poslove\" toliko toga da već sad radimo barem 25% veću satnicu. Ima li tome kraja?!"]
[882,"Marina Jonjić","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Svi navedeni dodatni oblici potpore se već primjenjuju u praksi, pa je potpuno nepotrebno navoditi ih kao neku novinu. Sada se traži od razrednika samo dodatno administriranje svega navedenog, što je samo dodatno opterećenje bez ikakvog kvalitetnog utjecaja na ponašanje učenika. Kao da je potrebno samo birokratsko zadovoljavanje forme, a stvarni pomaci u djelovanju na učenika  su u drugom planu."]
[883,"Svjetlana Subašić","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","(2) Navedeni su dodatni oblici potpore učeniku. Neke od navedenih oblika (odgojno usmjeravanje učenika, individualni i grupni razgovori, poticanje na aktivno sudjelovanje učenika u nastavnom procesu i dr.) već kao razrednici provodimo. Međutim, smatram spornim dodatni angažman (posebno) razrednika koji su ionako preopterećeni poslovima u normi od samo dva sata. Posebno spornim smatram stavak (3) kojim dodatne obveze \"čine sastavni dio tjednih radnih obveza\" što znači da nam se sve to trpa u tzv. ostale poslove koje se stalno povećavaju."]
[884,"MIRKA LONČAR","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","(1) U provedbu odgojno - obrazovne potpore učenika u riziku za razvoj problema u ponašanju obavezno se moraju uključiti njihovi roditelji. Upravo su roditelji ključna komponenta koja nedostaje u trenutačno važećim postupcima i mjerama. \n(2) -  Propisani su dodatni oblici potpore učeniku, a nejasno je što bi onda bili osnovni postupci.\n- Sve navedene mjere većina škola provodi koliko god im je to zakonski dopušteno. Pitanje je hoće li učenici biti obavezni dolaziti na npr. organizirano grupno učenje te kakve će biti sankcije ako ne dođe i još bitnije, hoće li roditelji biti obavezni dolaziti na savjetovanja i kakve će biti sankcije ako ne dođu?"]
[885,"Zorana Brodarić","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Velik dio opisanih poslova se već provode u školama, nema potrebe donositi ovakav Pravilnik onda.\nNemaju svi učitelji/nastavnici u svojim zaduženjima dodatnu, dopunsku i INA-e pa ne vidim kako se mogu uključiti bez dodatnog zaduživanja i prekovremenog rada. Nitko ne treba raditi besplatno, jer škole nisu dobrotvorne ustanove i učitelji imaju svoje račune, svoje živote i obitelji kojima se trebaju posvetiti u svoje slobodno vrijeme. Nikako sve navedeno ne može i ne smije biti sastavni dio tjednih zaduženja. Ako treba posvetiti sat razgovorima, taj sat treba negdje i navesti."]
[886,"MARINA MAREGA SELECKI","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","U ovom članku nije navedeno tko je zadužen za koji oblik potpore učeniku, niti što se podrazumijeva pod \"drugi odgovarajući oblici potpore\". Također, nije navedeno što ako učenik i/ili roditelj odbijaju sudjelovati u navedenim oblicima potpore, što je često slučaj. U tjednim radnim obvezama učitelja više nema mjesta za nova zaduženja jer se tjedne radne obveze učitelja godinama povećavaju, osobito \"ostali poslovi\", pa učitelji ili rade prekovremeno, što im naravno nije plaćeno, ili se ne stignu adekvatno pripremiti za nastavu. Da je u timu koji je izradio ovaj pravilnik bio ijedan učitelj koji radi u razredu to bi posvjedočio. Također, nije rješenje povećati satnicu za razredništvo jer se na taj način učitelju smanjuje satnica nastave predmeta koji predaje i za što je educiran."]
[887,"Udruga hrvatskih srednjoškolskih ravnatelja","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Za provedbu dodatnih oblika potpore učeniku potrebni su dodatni oblici potpore kao i za usavršavanja razrednike/nastavnike i stručne suradnike. S obzirom da stručna usavršavanja svih zaposlenih u odgojno-obrazovnim ustanovama jesu obvezna, ali nema nikakvih posljedica ako se netko ne usavršava, pitanje je kako će biti moguće provesti ovu obvezu te kakvu će imati posljedicu obveza djelovanja osoba koje su u području rada s učenicima s problemima u ponašanju neducirane."]
[888,"Jelena Marić","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Ima li učitelj dovoljnu edukaciju za sve ovo što se ovim Pravilnikom traži od nas? Tko sam ja da preodgajam roditelje? U kojem vremenu bi učitelj trebao ovo sve odrađivati i naravno ponovno ista rečenica \" sastavni dio tjednih radnih obveza učitelja/ nastavnika i stručnih suradnika\", je li moguće da stvarno netko misli da se sve ovo može odraditi u propisanom radnom vremnu i da smo dovoljno educirani za sve ovo što se nameće ovim Pravilnikom. Sve više mi se čini da je ovo napisao netko tko nikada nije ušao u razred. Kada se trebamo posvetiti dobrim učenicima?"]
[889,"JUDITA BOJIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Sve navedeno u ovom članku se u školama već provodi samo je naziv nov. E da, i dodatna administracija. Nije jasno iz navedenog što je čiji posao. Također dopunska nastava kao i pomoć u učenju rješava probleme svladavanja gradiva ne i ponašanja. Osim toga, broj sati dopunske nastave koje nam je u zaduženju je smiješno mali (dvije škole, 4 razreda, 0.5 sati dopunske u zaduženju npr.) i ovako odradimo puno više od plaćenog pa ne znam kad bi i to trebali stići?!\nDodatna pažnja je ionako na tim učenicima. Pritom nam oni drugi učenici ostaju zanemareni. Trebalo bi i o njima više misliti.\nI što ako učenik i roditelj odbijaju suradnju? A problem u razredu i dalje ostaje.\nI da, naravno da je sve opet u radnim obavezama..."]
[890,"Edita Mrkonjic","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Nije mi jasno zbog cega dodatni oblik potpore ukljucuje stavku: dodatnu paznju ucitelja/nastavnika usmjerenu poticanju aktivnog sudjelovanju ucenika u nastavnom procesu. Da je ucitelju/nastavniku bilo moguce potaknuti ucenika na aktivno sudjelovanje u radu tada taj ucenik ne bi ni pokazivao rizik za razvoj problema u ponasanju-\nKoju od ostalih stavki provode ucitelji, a koju strucni suradnici nije definirano.\nKao dodatna potpora uceniku ovdje nikako ne spada unaprjedivanje kompetencija ucitelja"]
[891,"Ivan Bilobrk","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","2. Iako se zalažem za ukidanje ovog besmislenog Pravilnika, za slučaj da nemate dovoljno hrabrosti povući ga i tako priznati da ste predložili bedastoću, on zaista ne smije ostati ovakav. Što ako učenik odbija sve navedene mjere, a njegovo ponašanje u razredu ostaje nepromijenjeno? Hoćemo li ga 6 mjeseci kontinuirano moliti da prestane? \n\nUključivanje u dopunsku ili dodatnu nastavu nije mjera koja rješava poteškoće u ponašanju već u znanju. Te dvije stvari treba jasno razlučiti. Nadalje, dopunska i dodatna nastava u većini  srednjih škola, a ni u osnovnoj, nije svima u tjednom zaduženju. Očekujete li možda da učitelji rade besplatno? Svaki rad treba biti adekvatno plaćen. \n\nŠto ako roditelj ne želi doći na savjetovanje bilo ono individualno bilo grupno, a učenikovo ponašanje u razredu se ne mijenja? Kako ćemo uvesti red u razred?\n\nTko će provoditi osnaživanje i unaprjeđivanje kompetencija učitelja/nastavnika za rad s učenicima u riziku za razvoj problema u ponašanju? U kojoj mjeri, u kolikom trajanju i hoće li biti obavezan to odraditi u sklopu postojećeg tjednog zaduženja ili će za to biti adekvatno plaćen? \n\n3. Apsolutno je neprihvatljivo da se provođenje ovih mjera podvede pod ostale poslove. Što je sljedeće? Spremati učeniku užinu svakog dana? Prati mu posteljinu i spremati školsku torbu?"]
[892,"GORAN GOTLIBOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Osnaživanje i unaprjeđivanje kompetencija nastavnika ne spada u oblik potpore učenika. To je potrebno prebaciti u novu točku i konkretizirati tko je zadužen za osnaživanje kompetencija nastavnika - stručna služba škole? Što ako je ista potkapacitirana?\n\nVrlo je problematično propisivanje da su obveze djelatnika koje propisuje ovaj pravilnik sastavni dio tzv. ostalih poslova. Zanima me koliko sati ostali poslovi mogu podnijeti uz sve što je već u njima navedeno? Hoće li se nastavnike oslobađati od ostalih zaduženja ukoliko imaju desetke ovakvih tretmana u postupku? Ili je to prepušteno odluci ravnatelja? Neprihvatljiva je situacija u kojoj je tjedno opterećenje nastavnika rastezljivo prema potrebi bez nadoknade prekovremenog rada."]
[893,"ŽELJKO MILNOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Predlažem da se problematičnom učeniku odredi obveza uključivanja u slobodne aktivnosti (npr. u debatu) i to na temu iz koje učenik pravi probleme."]
[894,"Jelena Rožić","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Osnaživanje i unaprjeđivanje kompetencija učitelja/nastavnika za rad s učenicima u riziku nije direktni oblik potpore učeniku i postavlja se pitanje tko provodi isto. Opet se ponavlja argument da školsko osoblje koje je prošlo edukacije i radionice ne može jednako kvalitetno obavljati posao stručnjaka koji je završio fakultet usmjeren isključivo na tu problematiku."]
[895,"Jelena Rožić","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Predlažem da se u dodatni oblik potpore uključi neki oblik restitucije kod oblika ponašanja koji su doveli do oštećivanja imovine."]
[896,"Jelena Rožić","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Kao dodatni oblik potpore navodi se i savjetovanje roditelja učenika. Ponovno se postavlja pitanje kompetencija zaposlenika škole za isto, te je li uopće škola dužna vršiti bilo kakav oblik savjetovanja roditelja o odgoju djece koja pokazuju rizično ponašanje."]
[897,"Jelena Rožić","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","U članku 12. kao oblici potpore učeniku spominju se individualna i/ili grupna pomoć u učenju te uključivanje u dodatnu/dopunsku nastavu. Potonji oblik podrške već postoji i nije ga potrebno dodatno isticati, dok nije jasno kako se individualna pomoć u učenju uklapa u punu satnicu učitelja/nastavnika."]
[898,"DEJANA BOUILLET","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Točno je da se rad s učenicima treba uvažiti u tjednim zaduženjima nastavnika. Općenito je odgojno-obrazovna potpora takva da je uklopljena u redovan školski život. Važno je samo da se konkretan učenik u njih uključi (to je potvrđeno nekim programima koje su provodile škole u RH). Restitucija i fdruzge tehnike modifikacije ponašanja su više nego dobro došle. Pitanje je samo je li pravulnik mjesto u kojem se opisuju strategije, metode i tehnike rada."]
[899,"Davorka Radovanović","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Ad 13.) Osnaživanje i unaprjeđivanje kompetencija učitelja/nastavnika za rad s učenicima u riziku nije direktni oblik potpore učeniku i postavlja se pitanje tko provodi isto. Opet se ponavlja argument da školsko osoblje koje je prošlo edukacije i radionice ne može jednako kvalitetno obavljati posao stručnjaka koji je završio fakultet usmjeren isključivo na tu problematiku."]
[900,"Davorka Radovanović","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Ad 12.) Predlažem da se u dodatni oblik potpore uključi neki oblik restitucije kod oblika ponašanja koji su doveli do oštećivanja imovine."]
[901,"Davorka Radovanović","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Ad 9.) U članku 12. kao oblici potpore učeniku spominju se individualna i/ili grupna pomoć u učenju te uključivanje u dodatnu/dopunsku nastavu. Potonji oblik podrške već postoji i nije ga potrebno dodatno isticati, dok nije jasno kako se individualna pomoć u učenju uklapa u punu satnicu učitelja/nastavnika."]
[902,"Zrinka Vukojević-Tomašić","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Predlažem da se problematičnom učeniku odredi obveza uključivanja u slobodne aktivnosti (npr. u debatu)"]
[903,"Vesna Vrbošić","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","čl. 12.točka 2.9. - treba ju prebaciti u dio koji govori o učiteljima, a ne u potporu učenicima, dakle u čl. 12. točka 3., a tjedne radne obveze učitelja za rad u skupini koja pruža potporu treba odrediti brojem sati koje ulaze u zaduženje pa onda ti ciljani učitelji mogu na dodatnu edukaciju za osnaživanje i unaprjeđivanje kompetencija."]
[904,"Ines Rajić","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Poštovani,\n\nkomentar se odnosi na članak 12. Ne treba se podcjenjivati učitelja/nastavnika, njegove tjedne radne obveze i njegova potpora u rješavanju učenikovih specifičnih potreba! Čemu služe evidencije o radnome vremenu ako to naše radno vrijeme nije u skladu s realnošću?"]
[905,"SNJEŽANA BIRTIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 12.","Tko je zadužen da vrši osnaživanje i unaprjeđivanje kompetencija nastavnika za rad s učenicima u riziku za razvoj problema u ponašanju?"]
[906,"Pragma","PRAVILNIK,\nČlanak 13.","Potrebno je izraditi evaluacijski obrazac - prilog Pravilniku kako bi programi bili standardizirani i mogli se evaluirati i na nacionalnoj razini."]
[907,"Gordana Cecić-Sule","PRAVILNIK,\nČlanak 13.","Stavak 1. nije u skladu je s člankom 11. ovog Pravilnika."]
[908,"Nina Šegvić","PRAVILNIK,\nČlanak 13.","Tko je odgovoran ako odgojno-obrazovna potpora nije ostvarila svoju svrhu? Razrednik, jer je predložio neadekvatne mjere i aktivnosti kojima se namjerava postići promjena ponašanja učenika s problemima u ponašanju? Stručni suradnik ili neki drugi nositelj aktivnosti (kojeg je predložio razrednik)?"]
[909,"IVONA ROGOŠIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 13.","Što ako učenik tijekom provođenja odgojno-obrazovne potpore i stručnog tretmana nije promijenio ponašanje???"]
[910,"IVA RAMLJAK","PRAVILNIK,\nČlanak 13.","Vremensko ograničenje nepotrebno, a nije ni u skladu s ranijim trajanjem od 6 mjeseci. Ako govorimo o potpori, ona se pruža dok god učenik ima potrebu za tim."]
[911,"Tanja Cvijanović Sitpić","PRAVILNIK,\nČlanak 13.","Nigdje nije jasno navedeno što se događa ako učenik tijekom provođenja odgojno-obrazovne potpore i stručnog tretmana nije promijenio ponašanje, ako roditelji nisu surađivali. U cijelom se pravilniku spominju samo obaveze školskog osoblja (učitelja/nastavnika i stručni suradnika), dok nije jasno definirano koju ulogu imaju stručne službe i ustanove u lokalnoj zajednici, odnosno imaju li obavezu primiti učenika rizičnog ponašanja na tretman/terapiju."]
[912,"DUBRAVKA MIHALIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 13.","Za svu dokumentaciju koju razrednici, najviše, a onda ako škola ima i stručne suradnike u školi trebalo bi zaposliti i administratora koji bi samo pratio i popunjavao dokumentaciju za pojedinog učenika.\nPrije dosta godina postojalo je srednjoškolsko obrazovanje pod nazivom \" stručni suradnik u nastavi\" , pa eto možda da ih počnemo zapošljavati a nove mlade školovati za to zanimanje."]
[913,"Danijela Uljević","PRAVILNIK,\nČlanak 13.","Što kada dijete i dalje ne pokazuje zadovoljavajuće ponašanje? I tko ga te na koji način propisuje? Stalno se vrtimo oko (ne)prihvatljivog ponašanja, ali još ne znamo što se pod tim podrazumijeva."]
[914,"Tanja Dumbović","PRAVILNIK,\nČlanak 13.","Odgojno-obrazovna potpora ostvarila je svoju svrhu kada su osvareni ciljevi za učenika - što ako nisu ostvareni svi ciljevi? Što će biti sa pedagoškom mjerom za učenika nakon završetka potpore? Kako provoditi odgojno-obrazovnu potporu za probleme u ponašanju kod kojih je potrebno raditi i s roditeljima zbog obiteljske dinamike? Škola kao takva ima mogućnost odgojnog djelovanja prema učeniku i razredu, ona nije u nadležnosti intervenirati u obiteljsku dinamiku (može uputiti, savjetovati), međutim ne može narediti. To navodim jer svatko tko ima iskustva u radu s učenicima s teškoćama u ponašanju, znat će da poteškoće u ponašanju proizlaze iz različitih okolinskih faktora (odgoj roditelja, obiteljska problematika, utjecaj društva, utjecaj medija..), kao i same osobnosti učenika. Za promjenu ponašanja potreban je sustavan rad s učenikom i roditeljima."]
[915,"Dunja Frkovic","PRAVILNIK,\nČlanak 13.","Dokumentacija i vremenska ograničenja...realno neprovedivo."]
[916,"DANIJELA DRAGANIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 13.","A što je sa druga tri mjeseca?"]
[917,"Dubravka Novosel Guszak","PRAVILNIK,\nČlanak 13.","Županijsko stručno vijeće socijalnih pedagoga\nu čl. 13 izmijeniti „te se na djelotvorno zalaže za sebe“ u „te se na djelotvorne načine zalaže za sebe“"]
[918,"Domagoj Kostanjevac","PRAVILNIK,\nČlanak 13.","Mora li učenik ostvariti sve uvjete navedene u stavku 1? Ako mora, onda brojni učenici uključeni u program odgojno-obrazovne potpore neće moći zadovoljiti sve te uvjete i time se i njihov djelomični napredak neće nagraditi.\nU stavku 2. navodi se dokumentacija za praćenje i evaluiranje programa, ali se ne definira tko ju vodi te ostaje nejasan izgled te dokumentacije, stoga ju je potrebno propisati i svesti na najmanju moguću mjeru."]
[919,"BARBARA SMILOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 13.","Što ako potpora nije ostvarila svoju svrhu, a razrednik je barem sat vremena tjedno tijekom šest mjeseci razvijao socijalne vještine učenika i odgojno ga usmjeravao? Ne možemo živjeti u iluziji da će se svaki učenik, osobito srednjoškolac, kojem je pružena oo potpora popraviti, bez obzira na trajanje potpore."]
[920,"IVANA DELAČ","PRAVILNIK,\nČlanak 13.","Ovaj članak je u suprotnosti s Člankom 11 koji određuje minimalno trajanje mjere od 6 mjeseci.\nMora li učenik ispunjavati SVE navedene kriterije? \"Primjereno izvršava školske obveze\" bi značilo da nikad ne zaboravi zadaću, da uvijek potpuno aktivno i zainteresirano prati nastavu - što je u praksi nemoguće, i ne može se ni očekivati od učenika koji se nalaze u razdoblju djetinjstva i adolescencije i koje naposljetku svi predmeti ne zanimaju (i ne moraju zanimati) podjednako. \"U skladnim je odnosima s vršnjacima i odraslim osobama\" - znači li to da učenik nema pravo na nesuglasice s vršnjacima, koje su opet sastavni dio ovih razvojnih faza? \"Djelotvorno se zalaže za sebe\" znači da mora imati potpuno razvijene socijalne vještine i biti asertivan, što je u direktnoj suprotnosti s normativnim karakteristikama ovih razvojnih faza, a i sa osobinom introverzije koja je normalno i uobičajeno prisutna kod velikog broja učenika osnovnoškolske i srednjoškolske dobi. Mnoge odrasle osobe ne iskazuju sve navedene kompetencije, čini se krajnje nepravednim uvjetovati ukidanje mjere učenicima posjedovanjem svih ovih kompetencija.\nOpet se navodi pretjerana administrativna komponenta ove mjere, koja opet nije definirana - tko piše tu dokumentaciju, razrednik i/ili nastavnik i/ili stručni suradnik? Ovakvo \"zatrpavanje\" odgojno-obrazovnih djelatnika administrativnim poslovima je krajnje neproduktivno i nepotrebno."]
[921,"DAJANA VIDAKOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 13.","Ovaj članak je u direktnom konfliktu s Člankom 11.\nU stavku (1) ovoga članka navodi se da je „...potpora učeniku u riziku za razvoj problema u ponašanju ostvarila je svoju svrhu kada učenik kontinuirano, a najmanje tri mjeseca uzastopno, pokazuje oblike ponašanja kojima djelotvorno zadovoljava svoje potrebe...“, dok Članak 11. navodi da se potpora mora provoditi minimalno 6 mjeseci. Mora li se, prema tome, potpora provoditi i tri mjeseca nakon što je ostvarila svoju svrhu? Ili se poštujući Članak 13 i prekidajući ju nakon što je ispunila svoju svrhu mora kršiti Članak 11?"]
[922,"Helena Karlić Mujo","PRAVILNIK,\nČlanak 13.","Stavak 1. neusklađen je s čl. 11. ovog Pravilnika."]
[923,"MIRKA LONČAR","PRAVILNIK,\nČlanak 13.","Nejasno je tko evidentira i evaluira provedbu programa? Ne može razrednik i pisati program, evidentirati provedbu i evaluirati i to uz sve ostale administrativne poslove."]
[924,"Zorana Brodarić","PRAVILNIK,\nČlanak 13.","Što kada dijete i dalje ne pokazuje zadovoljavajuće ponašanje? I tko ga te na koji način propisuje? Stalno se vrtimo oko (ne)prihvatljivog ponašanja, ali još ne znamo što se pod tim podrazumijeva."]
[925,"Udruga hrvatskih srednjoškolskih ravnatelja","PRAVILNIK,\nČlanak 13.","Stavak 1 nije usklađen sa člankom 11. ovog Pravilnika."]
[926,"Jelena Marić","PRAVILNIK,\nČlanak 13.","Ovdje piše najmanje tri mjeseca, a čl.11. minimalno 6 mjeseci. Tko piše dokumentaciju praćenja i evaluaciju provedbe programa i ponašanja učenika, nadam se da ne razrednik."]
[927,"Ivan Bilobrk","PRAVILNIK,\nČlanak 13.","1. Iako se zalažem za ukidanje ovog besmislenog Pravilnika, za slučaj da nemate dovoljno hrabrosti povući ga i tako priznati da ste predložili bedastoću, on zaista ne smije ostati ovakav. Kada se može reći da odgojno-obrazovna potpora učeniku u riziku za razvoj problema u ponašanju NIJE ostvarila svoju svrhu? I tko snosi odgovornost u tom slučaju? Pretpostavljam razrednik, kad već sve ostalo nosi na svojim leđima... Nemojmo se zavaravati i misliti da će se ovime riješiti svi pojedinačni slučajevi."]
[928,"Mirela Skelac","PRAVILNIK,\nČlanak 13.","Članak 13. Stavak 2\n (2) Pokazatelji o postizanju svrhe odgojno-obrazovne potpore učeniku u riziku za razvoj problema u ponašanju iz stavka 1. ovoga članka vidljivi su iz dokumentacije kojom je praćena i evaluirana provedba programa i ponašanje učenika.  \nDokumentaciju i evidenciju o praćenju provedbe programa i ponašanju učenika vode stručni suradnici i učitelji/nastavnici koji provode program."]
[929,"GORAN GOTLIBOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 13.","Članak 13 je u kontradikciji sa člankom 11. U čl. 13 je navedeno da je potpora ostvarila svoju svrhu ukoliko su se promijenila ponašanja tijekom tri mjeseca dok se u čl. 11 propisuje trajanje šest mjeseci minimalno. Ukoliko je učenik promijenio ponašanje, potrebno je ostaviti mogućnost završetka tretmana prije roka od šest mjeseci."]
[930,"DEJANA BOUILLET","PRAVILNIK,\nČlanak 13.","Vjerojatno treba malo bolje posložiti te rokove. Bilo bi najbolje da se ostane na tome \"dok za tim ima potrebe\", bez navođenja ni 3 ni 6 mjeseci. Najgore bi bilo za sve da se podrška svede na papire i formalnosti. Ja jako vjerujem u profesionalnost stručnih suradnika i učitelja/nastavnika koji u svojoj školi najbolje znaju kako i koliko podržati nekog učenika. Može se dodati i kriterij dodatne stručne procjene, a trajanja izbjeći."]
[931,"SAŠA PERIČAK","PRAVILNIK,\nČlanak 13.","(1) Navodi se da je „...potpora učeniku u riziku za razvoj problema u ponašanju ostvarila je svoju svrhu kada učenik kontinuirano, a najmanje tri mjeseca uzastopno, pokazuje oblike ponašanja kojima djelotvorno zadovoljava svoje potrebe...“, dok Članak 11. navodi da se potpora mora provoditi minimalno 6 mjeseci. Dakle, mora se provoditi i nakon što je postigla svoju svrhu?"]
[932,"Pragma","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Stručni suradnik bi trebao biti glavni koordinator svih programa koji se odnose na intervencije prema pojedinim učenicima, stoga bi on trebao podnositi izvješće."]
[933,"Nina Šegvić","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Ne može razrednik informirati razredno vijeće, već razredno vijeće može informirati razrednika. Ne može razrednik podnositi izvješće o realizaciji odgojno-obrazovne potpore uz pomoć stručnog suradnika: primjerenije je da izvješće piše stručni suradnik (koji ima stručne kompetencije) uz pomoć razrednika i ostalih sudionika odgojno-obrazovne potpore."]
[934,"Gordana Cecić-Sule","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Razrednik ne može informirati razredno vijeće o napredovanju ili teškoćama učenika već obrnuto! Razrednik ima saznanja samo o ponašanju učenika samo na \"svojim\" nastavnim satovima."]
[935,"Valentina Pajdaković","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Sve što je navedeno i predviđeno programom daleko nadmašuje tjednu radnu obavezu razrednika. Za provedbu Programa potrebno je povećati broj sati zaduženja za razredništvo."]
[936,"IVONA ROGOŠIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","I opet sve pada na leđa razrednika.... Kao da su \"ostali poslovi\" razrednika vreća bez dna u koju se trpa sve i svašta..."]
[937,"MARTINA MATEZOVIĆ BIŠKUP","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","(3) ''U pripremi izvješća iz stavka 3. ovoga članka razredniku pomažu sudionici odgojno-obrazovne potpore učeniku, osobito stručni suradnici škole.'' Predlažem obrnuto (Stručnom suradniku pomaže razrednik)."]
[938,"Srećko Sviben","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Postupak treba provoditi stručna služba uz potporu razrednika, a ne razrednik u suradnji sa stručnom službom. Svakako je primjerenije da postupak provodi psiholog koji ima daleko veće stručne kompetencije u radu s nasilnim učenicima od razrednika, moguće inženjera struke"]
[939,"Anđela Žugaj","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Opet razrednik sve radi?? To je posao stručne službe, a ne razrednika. Ili razredničke poslove odredite na 10 umjesto sadašnja 2 sata, onda bi to moglo funkcionirati."]
[940,"Ivana Orešić","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Koliko mogu protumačiti iz članka 13 i 14, ukoliko učenik ne promijeni svoje ponašanje, sve što razrednik može učiniti je - izvijestiti razredno vijeće i roditelje da postoje teškoće u napredovanju! I naravno, treba napisati još jedno izvješće!"]
[941,"MARIJA GALOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Članak 14.\nTijekom trajanja odgojno–obrazovne potpore razrednik informira razredno vijeće i roditelja/staratelja učenika o napredovanju ili teškoćama u napredovanju najmanje svaka tri mjeseca, a po potrebi i češće. ---- Smatram kako bi kompletan posao praćenja učenika trebala preuzeti pedagoška služba škole, a ne razrednik."]
[942,"IVA RAMLJAK","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Tekst stavka 3 promijeniti \"Izvješće pišu svi sudionici odgojno-obrazovne potpore...\"."]
[943,"DANIJELA DRAGANIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Opet ponavljam hrpa papirologije svaljena na leđa razrednika.\nNismo educirani za to."]
[944,"ADELA PAPIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Očito su papirologija i zadovoljavanje forme najvažniji. A razrednicima se samo uvaljuju novi poslovi. Razmišlja li netko o tome da se nešto promijeni u tjednim zaduženjima razrednika?"]
[945,"Domagoj Kostanjevac","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Treba definirati sastavnice izvješća i opet, ne znam po koji put većina nas uključena u ovu raspravu ponavlja, svesti tu papirologiju na minimum inače ćemo se više baviti papirologijom, a manje učenicima kojima treba pomoć, što se nažalost često i događa."]
[946,"JOSIP JELČIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Razrednici nisu ni educirani, a bogme ni plaćeni za ovako odgovoran i zahtjevan posao koji predlažete!"]
[947,"Mirjana Grubišić","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Učenike u riziku za razvoj problema u ponašanju najlakše i na vrijeme može prepoznati jedini stručnjak na školi koji u svom zaduženju ima analizu rada učenika, nastave kao i cijele škole, a to je pedagog. Naime, svi postupci koji se poduzimaju prema učenicima tijekom nastavne i školske godine neizostavno se poduzimaju u suradnji s pedagogom. Pedagog je stručnjak koji ima sve potrebne kompetencije da iz dokumentacije škole kao i konkretnih radnji prema učeniku procijeni njegove potrebe te jedini ima kompetencije surađivati s ostalim potrebnim stručnjacima unutar i izvan škole, roditeljima i sl.\nSmatram da ovu problematiku ne treba komplicirati izmišljanjem dodatnih protokola i poslova koji zavlače i troše dragocijeno vrijeme u kojem se direktno može pomoći učeniku, ali i ostalim dionicima koje se dotiče ova problematika (ostali učenici, neometana nastava ostalih učitelja i sl.)."]
[948,"IVANA DELAČ","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Razrednici nisu adekvatno educirani i stoga ne posjeduju sve potrebne kompetencije za poslove opisane u Stavku 2 - a zaduživanje stručnih suradnika ovim poslovima dovelo bi do prevelikog opterećivanja administrativnim poslovima, na uštrb savjetodavnog rada s učenikom. U tjednim zaduženjima kako razrednika, tako i stručnih suradnika, nema dovoljno prostora za ispunjavanje ovakve dokumentacije, posebno s obzirom na to da se prema kriterijima navedenim u ovom pravilniku, odgojno-obrazovna potpora može izreći većini učenika svake škole."]
[949,"IGOR SOLDIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Sve ovdje nabrojano treba prvenstveno biti posao stručnih suradnika, a ne razrednika"]
[950,"DAJANA VIDAKOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Razrednik u svojim tjednim zaduženjima ima dva sata tjedno za razredničke poslove. Jedan je za sat razrednika, drugi je za kontakte s roditeljima. Kada u ta dva sata autori ovog prijedloga misle da bi mogao pisati izvješća o realizaciji? Planira li se možda izmjena Pravilnika o tjednim zaduženjima kako bi se uskladio s potrebama ovog prijedloga? Ili autori prijedloga smatraju da bi razrednici trebali taj posao odrađivati neplaćeno u svoje slobodno vrijeme? Jesu li svjesni da se to zove izrabljivanje djelatnika?"]
[951,"IRENA POSAVEC","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","(1) Tijekom trajanja odgojno-obrazovne potpore razredno vijeće se sastaje jednom mjesečno te raspravlja o napredovanju ili teškoćama u napredovanju. O napredovanju ili teškoćama informira se roditelj/staratelj na individualnom razgovoru. \n(2) Nakon isteka vremena koje je predviđeno programom odgojno-obrazovne potpore iz članka 10. ovoga pravilnika, sastaje se razredno vijeće koje predlaže nastavak potpore, izmjene oblika potpore ili prekid potrebe za ovim oblikom potpore te se to evidentira u zapisniku razrednog vijeća."]
[952,"Dunja Klarić","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Razrednik nije osoba koja treba informirati razredno vijeće, te podnijeti izvješće. Razrednik može imati uvid u ponašanje učenika na svojem satu i satu razrednika, a za sve ostalo treba obaviti razgovore sa svim članovima razrednog vijeća jer samo tako može steći uvid u napredak i ponašanje učenika na ostalim satima. \nRazredno vijeće je to koje treba informirati razrednika, a izvješće proizlazi iz zaključaka razrednog vijeća i potrebno je da piše stručnjak iz područja tj. stručni suradnici škole na osnovu zaključaka razrednog vijeća."]
[953,"Kristina Lukačić","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Razrednik je alfa i omega u školi, očito. Za 4 sata tjedno zaduženja bi se dalo sve to podnijeti, ali ovako... Potpuno pogrešno postavljen pravilnik. Stari o pedagoškim mjerama je trebalo samo doraditi. Naše škole nemaju uvjeta za ovakvu proceduru, nema stručnih suradnika, nema prostora, nema novaca. Ili se borimo s individualiziranima, ili s prilagođenima, a sad i ovo. GDJE SU DOBRA DJECA, DA NE GOVORIM O BISTROJ, EVENTUALNO DAROVITOJ."]
[954,"IVA CVIJETIĆ KOVAČEVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Razrednik nema i ne može imati detaljan uvid u napredak učenika na svim područjima – u najboljem slučaju, razrednik učenike susreće tri do četiri puta tjedno, od čega se velika većina susreta odnosi na nastavu, a ovime se nastava ozbiljno ugrožava. Nažalost, na kraju će ispasti da smo u želji da pomognemo u rješavanju eventualnih problema nekoliko pojedinaca zanemarili 90% drugih učenika koji čine razredni kolektiv, što nije u redu prema njima."]
[955,"Sabina H-Omerović","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Tijekom odgojno-obrazovne potpore, razredik mora voditi evidenciju? Hoćemo li imati nekakav obrazac ili ćemo i u tome biti prepušteni sami sebi?"]
[956,"Vesna Suvala","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Razrednici pored ostalih administrativnih poslova u dva sata tjednih zaduženja za razredništvo jednostavno ne stignu pisati beskonačna izvješća. Dobar dio ovih potpora razrednik provodi kroz razgovore s učenikom, roditeljima i suradnjom sa stručnom službom. Mislim da nema potrebe dokumentirati svaki od tih razgovora i pisati izvješća. Raditi u nastavi, pripremati se za nastavu, stručno se usavršavati, raditi nedefinirane \"ostale\" poslove, sudjelovati na sjednicama, vijećima, odborima....raditi poslove razrednika, sudjelovati u javnim i kulturnim djelatnostima škole...ne ostavlja prostora u osmosatnom radnom vremenu nastavnika za ovako kompliciran Pravilnik. Razrednik nije educiran za sve što se od njega ovim Pravilnikom očekuje."]
[957,"Ivana Zgonjanin","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Ovo se također već sve radi, zanima me samo čemu izvješća? Zašto neprestana izvješća? Ja kao razrednik nemam namjeru provoditi nekoliko sati tjedno s izvješćima. Škola za život daje nam više slobode i kreativnosti - zanima me je li vam jasno da ljudi nemaju energije i inspiracije za kreativnost i nastavu kada neprestano ispunjavaju nepotrebne papire?\nStručna služba svake škole neka se podupre defektolozima, socijalnim pedagozima i psiholozima, jer ovi koje imamo su prerastegnuti, a novih nema. Državo, stipendiraj ta zanimanja!"]
[958,"Ivana Tunjić","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Izbaciti razrednika iz ovoga!!! Stručna služba ili stručni tim je taj koji prati, bilježi i donosi izvješća te prijedloge na razrednim vijećima. Mislim da bi bilo najbolje da otvorite smjer na fakultetu: razredništvo koji će sve ovo odraditi prema pravilniku jer prebaciti učiteljima sve ovo pa to stvarno nema smisla."]
[959,"Helena Karlić Mujo","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Razrednici nisu educirani za sve što se od njih traži ovim Pravilnikom. S obzirom na količinu posla koji se pred njih stavlja, pitam se tko će preuzeti njihovu nastavu."]
[960,"Kristina Bišćan","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Smatram da razrednik ne smije preuzeti toliku odgovornost pisanjem (!) i podnošenjem izvješća (!). Od razrednika se očekuje da tom djetetetu bude socijalni radnik. Razrednik nije supermen!"]
[961,"Vedrana Radović","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Nositelji cijelog ovog pravilnika su razrednici. Razrednici nisu stručni niti osposobljeni za ovo. Razrednici su ionako preopterećeni sa ostalim poslovima koji im se samo nagomilavaju, a imaju samo 2 sata razredništva. Smatram da se satnica razrednika svakako treba povećati minimalno za još dva sata, i bez ovoga što im se još pokušava nametnuti. Ponavljam, razrednici nisu educirani za ovo."]
[962,"Zorana Brodarić","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Razrednici neće imati drugog posla doli pisati izvješća o svakom učeniku. Nema veze što za to nisu educirani, a ni plaćeni."]
[963,"MARINA MAREGA SELECKI","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Izvješće trebaju podnijeti stručni suradnici koji prate i evaluiraju provedbu programa i ponašanje učenika, a ne razrednik. Razrednik se uopće ne bi trebao baviti postupcima iz ovog Pravilnika, osim što treba detektirati problem i o tome upoznati stručnu službu. Razrednik u svom razredu ima do 28 učenika. Učenici na koje se ovaj Pravilnik ne odnosi također imaju svoje specifičnosti."]
[964,"Udruga hrvatskih srednjoškolskih ravnatelja","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","U stavku 2 se navodi da razrednik podnosi izvješće o realizaciji i učinkovitosti odgojno-obrazovne potpore pa se iz toga može zaključiti da istu i vodi za što smatramo da nije educiran."]
[965,"Jelena Marić","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Tko je educirao razrednike da su oni ti koji donose dokumentaciju i izvješće o provedbi odgojno - obrazovne potrebe, te izmjenu oblika potpore. Zar stvarno mislite da su razrednici supermeni?"]
[966,"Ivana Hrastović Mandarić","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Ne slažem se da dokumentaciju i izvješće o provedbi odgojno-obrazovne potpore treba pisati razrednik."]
[967,"Edita Mrkonjic","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Pretpostavimo slijedece: ucenik je unistio skolsku imovinu. I ukljucen je u odgojno obrazovnu potporu. Izvjestaj razrednika trebao bi glasiti: Evo tri mjeseca nije unistio nista. niti jedan zarez sestarom po klupi?"]
[968,"Ivan Bilobrk","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Iako se zalažem za ukidanje ovog besmislenog Pravilnika, za slučaj da nemate dovoljno hrabrosti povući ga i tako priznati da ste predložili bedastoću, on zaista ne smije ostati ovakav. Apsolutno je neprihvatljivo nametnuti ovaj važan i težak posao razredniku koji za isti nije ni kvalificiran ni plaćen."]
[969,"Mirela Skelac","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Članak 14. stavak 1\nTijekom trajanja odgojno-obrazovne potpore stručni suradnik i razrednik informiraju razredno vijeće i roditelje/staratelje učenika o napredovanju ili teškoćama u napredovanju jednom mjesečno, a po potrebi i češće."]
[970,"IVICA BORIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Razrednik kao superheroj. Nažalost razrednik nema vremena za sav posao koji je predviđen ovim pravilnikom. Manjak stručnih radnika poput pedagoga i psihologa se pokušava nadomjestiti povećanim poslovima razrednika."]
[971,"JOSIP MATKOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Preveliko opterećenje razrednika. Sve ovdje nabrojano treba prvenstveno biti posao stručnih suradnika uz suradnju s razrednikom i razrednim vijećem. Vjerujte mi, ostane li ovako, procedure se često neće pokretati jer razrednici si s pravom neće htjeti još i ovo natrpati na leđa pored toliko drugih obveza i poslova koje imaju."]
[972,"GORAN GOTLIBOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Pisanje izvješća o učinkovitosti potpore izlazi iz okvira koje trebaju odrađivati razrednici. Za to su osposobljeni stručni suradnici. Ukoliko se od razrednika očekuje toliko više sastanaka, uloženih radnih sati i toliko više zapisnika (a znamo da svako djelovanje, tretman ili sastanak treba biti popraćen zapisnikom kako bi isti bio prihvatljiv nadzoru), nužno je povećati udio razredničkih poslova u neposrednom odgojno-obrazovnom radu. Ukoliko se sva administracija predloženih postupaka svali na leđa razrednika, dodatno će se napraviti razlika u opterećenju s obzirom na nastavnike bez razredništva, a radno vrijeme isto."]
[973,"VALENTINA ĆOSIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Opet sve razrednik odrađuje. Razrednik nije psiholog/pedagog/defektolog u OŠ. Nije za to obrazovan niti je stručan. \n\nNadalje, prenosi li se pedagoško djelovanje na učenika na iduću školsku godinu ili učenik počinje kao da se ništa nije dogodilo? Smatram da se sve treba bilježiti i prenositi u iduću školsku godinu. Moraju i učenici i roditelji shvatiti da djela imaju posljedice."]
[974,"Zrinka Vukojević-Tomašić","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","S obzirom na (2) stavak predlažem da se izradi obrazac koji će razrednicima omogućiti da učinkovitije prezentiraju svoje viđenje problema; npr. u digitalnom obliku (kao anketa)"]
[975,"Zrinka Vukojević-Tomašić","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Vrlo često stručna služba prebacuje svu odgovornost na razrednika jer imaju svoje obveze koje izvršavaju. Slažem se da razrednici moraju biti uključeni u tretman Predlažem da se razrednicima poveća broj sati za razredničke poslove te da se učitelje zainteresirane za tu ulogu dodatno educira."]
[976,"DAVID JELENKOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","Pravilnik je pisan (pogotovo vremenska ograničenja) kao da svi odgojno obrazovni postupci i stručni tretmani donose na početku školske godine, a u članku 5. stavak 1 - kaže kad uobičajeni postupci se pokažu nedjelotvorni. Za očekivat je da se takvi postupci i tretmani u većinu slučajeve donose negdje tijekom školske godine, i vrlo vjerovatno u 2. polugodištu, tako da dio o trajanju od \"najmanje 6 mjeseci\" pada u vodu, a izvještaj svaka 3 mjeseca nema smisla. Također, logičnije je Čl. 14. stavak 2 da izvještaj podnosi stručni suradnik RV, a ne razrednik."]
[977,"Mario Šimudvarac","PRAVILNIK,\nČlanak 14.","To sve nabrojano u drugom stavku trebale bi biti zadaće stručnoga suradnika (pedagoga i psihologa). Ili bolje socijalnoga pedagoga, a nikako razrednika koji je samo jedan od nastavnika odabran da vodi razredni odjel. Razrednik ne bi trebao biti dužan baviti se s učenicima o kojima se govori u ovom pravilniku. Čim se pojave problemi u ponašanju, to treba prijeći u opis posla pedagoga i psihologa."]
[978,"Valentina Pajdaković","PRAVILNIK,\nČlanak 15.","Članak je nejasan i kao takav izazvat će puno polemika i problema u provedbi. Na takav način  stručni tretman bi za pojedinog učenika mogao trajati godinama, jer su pomaci minimalni ili ih niti nema, a za to vrijeme svi ostali učenici koji su u  kontaktu s navedenim učenikom u školskoj okolini ne mogu ostvariti svoja prava na kvalitetno školovanje u poticajnoj i ugodnoj razrednoj okolini. Mora se odrediti rok, nakon kojeg postupak prestaje i ide se s nekom drugom primjerenijom mjerom. Učenik će s vremenom postati svjestan da svoje \"pravo\" na stručni tretman  može koristiti dugoročno ( npr. dok ne završi osnovnu školu), što postaje sasvim neozbiljno i bez svrhe."]
[979,"DANIJELA DRAGANIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 15.","11. 13. i 15. članak pravilnika su kontradiktorni."]
[980,"Domagoj Kostanjevac","PRAVILNIK,\nČlanak 15.","Tko će moći jasno i sa sigurnošću reći da su nestali razlozi za provođenje tretmana? Ovako definirann članak ostavlja mogućnost vječnog trajanja stručnog tretmana. Također treba i definirati kada će se provoditi. Poslije škole bit će u mnogim seoskim školama nemoguće zbog organiziranog prijevoza učenika."]
[981,"Školski sindikat PREPOROD","PRAVILNIK,\nČlanak 15.","Članak 15.\nStručni tretman učenika s problemima u ponašanju provodi se kontinuirano, sve dok traju razlozi opisani u programu stručnog tretmana iz članka 10. ovog pravilnika, odnosno dok traje pedagoška mjera izrečena učeniku.\nObrazloženje:  Zadržavanje predloženog sadržaja mogli bismo se dovesti u situaciju da razlozi nisu nestali, ali je sa završetkom nastavne godine nestala pedagoška mjera izrečena učeniku, odnosno tretman bi  izgubio svaku poveznicu s mjerom koja je učeniku izrečena."]
[982,"IVANA DELAČ","PRAVILNIK,\nČlanak 15.","Potpuno je neopravdano definirati trajanje odgojno-obrazovne podrške na 6 mjeseci, a stručnog tretmana na način da on može biti gotov u svega nekoliko dana. Potrebno je trajanje obje mjere definirati kao \"dok traju razlozi za njihovo izricanje\" ili \"dok učenik iskazuje neprihvatljiva ponašanja zbog kojih je mjera izrečena\"."]
[983,"IGOR SOLDIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 15.","Odgojno-obrazovna potpora učeniku u riziku za razvoj problema u ponašanju koja je lakši oblik se mora provoditi minimalno 6 mjeseci, a Stručni tretman učenika s problemima u ponašanju koja je teži oblik može biti gotova i za jedan dan.\nPotrebno je ukinuti sva predviđena trajanja i kod jedne i druge mjere i imati uvjet \"sve dok traju razlozi opisani u programu\"."]
[984,"Marina Jonjić","PRAVILNIK,\nČlanak 15.","Dakle, u praksi to može započeti u 1. razredu i trajati do završetka 8.razreda, čime se gubi svaki smisao djelovanja."]
[985,"Zorana Brodarić","PRAVILNIK,\nČlanak 15.","U kontradikciji s člankom 11. ovog Pravilnika."]
[986,"GORAN GOTLIBOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 15.","Ponovno kontradikcija sa člankom 11 u vezi trajanja. Ukoliko razlozi provođenja tretmana prestanu nakon mjesec i pol, dva, može li se tretman prekinuti? Iz ovog članka tako proizlazi pa je prethodne članke potrebno urediti poput ovog članka. Trajanje tretmana šest mjeseci, a da je pri tome ponašanje promijenjeno predstavlja nepotrebno trajanje postupka, uložene radne sate i nepotrebnu administraciju."]
[987,"Daniela Turk Petrek","PRAVILNIK,\nČlanak 16.","\"...vodi stručnjak educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju, uz sudjelovanje drugih stručnjaka....\" - na kog se misli pod nazivom stručnjak educiran za rad s učenicima? Potrebno konkretizirati."]
[988,"Željka Zagorac","PRAVILNIK,\nČlanak 16.","Stavka 2: navesti koje su to službe u lokalnoj zajednici. Što ako je lokalna zajednica mala i osim škole nema nijedne službe?"]
[989,"Željka Zagorac","PRAVILNIK,\nČlanak 16.","Stavka 1: navesti točno koji su to stručnjaci educirani za rad s učenicima s problemima."]
[990,"Pragma","PRAVILNIK,\nČlanak 16.","Predlaže se izmjena st. 2. na način da on glasi: “(2) Škola je dužna ostvariti suradnju s drugim službama i organizacijama civilnog društva u lokalnoj zajednici kako bi se učeniku osigurali svi potrebni oblici tretmana”."]
[991,"Martina Sviben","PRAVILNIK,\nČlanak 16.","Konkretno: \n- sve pobrojano (eventualno novi nazivi9 već se radi u školama (barem u mojoj - SŠ Zlatar)\n- hoće li biti omogućeno zapošljavanje socijalnih pedagoga ili psihologa jer su dosadašnji ionako preopterećeni papirologijom?\n- je li ovo konkretan odgovor na slučaj Franjo?\n- što je sa školama s obrtničkim zanimanjima u kojima je velikom postotku učenika potreban takav tretman\n- zašto nije navedeno - s obzirom na povećanje poslova, tj. papirologiju, ionako to radimo srcem, fizički i psihički, kakve će biti naknade\n- Pravilnik nudi kozmetičke promjene (ako ih uopće možemo nazvati promjenama) adinistrativnim stilom koje uopće ne specificiraju ogroman broj situacija- kako će nadležno Ministarstvo i Agencija reagirati kad se učenika zahvati takvim nadzorom?  Npr na anonimnu i neutemeljenu prijavu povrijeđenih bahatih roditelja? Inspekcijom, daj papire, traženjem \"dlake u jajetu\" na papirima?"]
[992,"TANJA SUDISKAS","PRAVILNIK,\nČlanak 16.","Čl.16 st.(1)-potrebno je navesti koji konkretno stručni suradnik. U člnaku 9. stoji da je to ponajprije socijalni pedagog ili psiholog."]
[993,"IVONA ROGOŠIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 16.","Što je sa školama koje nemaju stručnjake koji su educirani za rad s učenicima s problemima u ponašanju? Hoće li biti novih zapošljavanja takvih stručnjaka???"]
[994,"Anđela Žugaj","PRAVILNIK,\nČlanak 16.","1. Potrebno je zaposliti još stručnih suradnika u školama. Stanje kakvo je trenutno- jednostavno je neizdrživo. \n2. Cijela procedura traje predugo. Dok se cijela ta procedura kontinuirano odvija- učenik koji je nasilan i ometa druge- će i dalje biti fizički prisutan u razred. Potrebno je pronaći mehanizme gdje će se roditelji više uključiti- gdje će njihov angažman oko vlastitog djeteta biti primaran, a zatim je potrebno pronaći mehanizme pomoću kojih će se dijete koje radi probleme moći fizički na neko vrijeme udaljiti sa nastave. Sve dok su nasilna djeca i dalje u razredu- ona sustavno ugrožavaju drugu djevu i ometaju nastavnika u njegovu radu- odnosno onemogućavaju mu obavljanje njegove djelatnosti za koju je plaćen"]
[995,"Ivana Orešić","PRAVILNIK,\nČlanak 16.","Hoće li netko omogućiti školama zapošljavanje stručnjaka koji su educirani za rad s učenicima s problemima u ponašanju?"]
[996,"Dubravka Novosel Guszak","PRAVILNIK,\nČlanak 16.","Županijsko stručno vijeće socijalnih pedagoga\nčl. 16 st. 1.  Ponovno: Tko je to „stručni suradnik educiran za rad s učenicima u problemima u ponašanju“. Što su to dodatne edukacije. Ono što znamo da su za to educirani socijalni pedagozi te bi trebalo provjeriti s Edukacijsko-rehabilitacijkom fakultetu (Odsjeku za socijalnu pedagogiju) koji bi to još stručnjaci mogli biti."]
[997,"ADELA PAPIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 16.","Koje su to druge službe u lokalnoj zajednici i što ako ne reagiraju pravovremeno?"]
[998,"Domagoj Kostanjevac","PRAVILNIK,\nČlanak 16.","Opet naglašavam, kao i brojni drugi ovdje - velik broj škola nema socijalnog pedagoga i psihologa koji bi provodili stručni tretman i to će jako otežavati provođenje Pravilnika, a ako se to prebaci na pedagoge koji nisu educirani za to (samo djelomično poznaju problematiku tog područja), onda nećemo ništa postići."]
[999,"BARBARA SMILOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 16.","Tko su navedeni stručnjaci? Što ako ih škola nema?\nŠto ako u zajednici ne postoje druge službe (koje?) ili nisu voljne surađivati jer nisu ničim obavezane na suradnju?"]
[1000,"IVANA DELAČ","PRAVILNIK,\nČlanak 16.","Nejasno je tko je \"stručnjak educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju\", koja je razina i vrsta edukacije potrebna da bi se stručnjak mogao smatrati educiranim za rad s učenicima sa smetnjama u ponašanju, te što je sa situacijama u kojima škola nema zaposlenog takvog stručnjaka. Nejasno je i tko su \"drugi stručnjaci\" - kojih profila i s kojim kompetencijama, zaposleni u školi ili van nje, i sl. Spominje se psihofizička razvijenost, teškoće i osobine učenika - za procjenu psihofizičke razvijenosti i osobina je potrebna psihološka procjena, koja je u isključivom djelokrugu psihologa i provodi se psihodijagnostičkim instrumentima. Tretman koji uključuje psihofizičku procjenu, dakle, ne može se provoditi u školama koje nemaju zaposlenog psihologa i osiguran psihodijagnostički instrumentarij.\nTakođer, suradnja s drugim službama u lokalnoj zajednici ne može biti jednostrana i isključiva dužnost škole, a Stavak 2 to implicira."]
[1001,"IGOR SOLDIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 16.","U stavku 2 se propisuje dužnost školi da ostvari suradnju s drugim službama, a što ako se te službe ne odazovu pravovremeno na poziv škole? Dužnost suradnje se ne može propisati samo jednoj strani - školi."]
[1002,"DAJANA VIDAKOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 16.","Tko je \"stručnjak educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju\"? Što se događa ako takvog nema među djelatnicima škole?\nStavak (2) propisuje da je škola dužna ostvariti suradnju s drugim službama -  ali ne govori što se događa ako te službe nisu voljne surađivati sa školom, ili odugovlače s odgovorom na poziv za suradnju."]
[1003,"Kristina Lukačić","PRAVILNIK,\nČlanak 16.","1. Stručnjak za educiran za rad s učenicima s problemima? Tko je to točno? Utvrditi psihofizičku razvijenost? Tko?\n2. Službe lokalne zajednice? Koje su to?"]
[1004,"Ivana Zgonjanin","PRAVILNIK,\nČlanak 16.","Tko je stručnjak educiran za rad s učenicima s problemima?\nKoje su to struke i zašto nisu definirane i imenovane?\nJasno je zašto - zato što se zna da ih nema i da su u ogromnom deficitu. Ovo je opet pokušaj da se kaže kako je pravilnik donešen da nam pomogne, a sve je to Potemkinovo selo jer sve ovo se u 90% slučajeva u praksi provesti ne može."]
[1005,"Helena Karlić Mujo","PRAVILNIK,\nČlanak 16.","Što ako škola nema stručnjaka educiranog za rad s učenicima s problemima u ponašanju i ako u toj sredini nema službi koje bi mogle pomoći školi?"]
[1006,"Kristina Bišćan","PRAVILNIK,\nČlanak 16.","Većina škola nema stručnjake educirane za rad s učenicama s problemima u ponašaju. Znate li vi kakvo vam je stanje u školama u RH?\n\nKoje su to druge službe u lokalnoj zajednici? Točno treba propisati jer na žalost, nitko se neće baviti poslom koji mu nije obvezujuć."]
[1007,"MIRKA LONČAR","PRAVILNIK,\nČlanak 16.","(1) Što s učenicima škola koje nemaju stručnjaka educiranog za rad s učenicima s problemima u ponašanju?\n(2) Koje su to službe u lokalnoj zajednici s kojima bi škola trebala surađivati i u kojim slučajevima?????"]
[1008,"Zorana Brodarić","PRAVILNIK,\nČlanak 16.","(1) Nemaju sve škole educiranog stručnjaka i ne može se podrazumijevati, jer ne živimo u bajci.  \n(2) S kim je škola dužna surađivati, na koji način, tko iz škole konkretno i koliko dugo?"]
[1009,"MARINA MAREGA SELECKI","PRAVILNIK,\nČlanak 16.","(1)Većina škola nema stručnjaka educiranog za rad s učenicima s problemima u ponašanju. \n(2) Molim da se eksplicitno navede koje su to druge službe u lokalnoj zajednici, što ako se te službe ne žele uključiti ili ako ne postoje u lokalnoj zajednici."]
[1010,"Udruga hrvatskih srednjoškolskih ravnatelja","PRAVILNIK,\nČlanak 16.","Srednje škole uglavnom nemaju stručnjaka educiranog za rad s učenicima s problemima u ponašanju te predlažemo da ukoliko ostane ovakav oblik stručnog tretmana da ga vodi/e stručnjak/stručnjaci izvan škole koji će za školu i učenike biti besplatni i dostupni. Bilo kakva druga opcija neće za srednje škole biti održiva.\nU stavku 2 se propisuje dužnost školi da ostvari suradnju s drugim službama, a što ako se te službe ne odazovu pravovremeno na poziv škole? Dužnost suradnje se ne može propisati samo jednoj strani - školi."]
[1011,"Jelena Marić","PRAVILNIK,\nČlanak 16.","Treba definirati tko su ti stručnjaci i tko su drugi stručnjaci, tko to određuje, tko njih plaća i što ako škola nema tih stručnjaka?"]
[1012,"Edita Mrkonjic","PRAVILNIK,\nČlanak 16.","Trebalo bi definirati koji su to drugi strucnjaci i tko odreduje koji su \"drugi strucnjaci potrebni\" te sto uciniti ako potrebnih strucnjaka nedostaje ili nema"]
[1013,"GORAN GOTLIBOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 16.","Potrebno je definirati koji su stručnjaci educirani za rad s učenicima u problemima u ponašanju. Hoće li sustav osigurati zapošljavanje takvih stručnjaka ukoliko istih nema ili nisu dovoljno često prisutni u školi? Tko su drugi stručnjaci? Iz kojeg područja?"]
[1014,"SAŠA PERIČAK","PRAVILNIK,\nČlanak 16.","Nužno je svim školama osigurati odgovarajuće stručnjake za rad s učenicima s problemima u ponašanju - ne samo za provođenje stručnog tretmana kad se nasilje već dogodi, nego od početka školovanja da se nasilje prevenira te da do njega ni ne dođe. Škole nemaju dovoljno stručnjaka takvih profila, a mnogima financijske mogućnosti neće omogućavati financiranje istih te se postavlja pitanje kako će i tko financirati ogromne troškove koji iz ovoga proizlaze - ako se mjere budu provodile po pravilnima struke, a neprihvatljivo ponašanje ne bude pomelo pod tepih?"]
[1015,"Ivan Zečević","PRAVILNIK,\nČlanak 16.","\"(1) Stručni tretman učenika s problemima u ponašanju, ovisno o utvrđenim teškoćama i specifičnim potrebama učenika, vodi stručnjak educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju, uz sudjelovanje drugih stručnjaka, imajući u vidu najbolji interes učenika, psihofizičku razvijenost, teškoće i osobine učenika, okolnosti koje utječu na njegov razvoj i intervencijske potrebe.\" - ovo je prvi put da spominjete pojam psihofizičku razvijenost. I opet, jedini stručnjak koji se može izjašnjavati o psihofizičkoj razvijenosti je psiholog na osnovu adekvatnih dijagnostičkih instrumenata, tj na osnovu psihološke procjene koju uporno odbijate da ekspicitno navedete da je neophodna za određivanje tretmana. Nejasno je kako će socijalni pedagog (s obzirom da je on eksplicitno naveden kao stručnjak koji može pokrenuti tretman), napraviti psihofizičku procjenu koja uključuje procjenu okulomotorike, psihomotorike, govorno-jezički razvoj, intelektualnog razvoja itd, a nije obučen za upotrebu instrumenata, nema znanja iz tog područja, niti smije provoditi psihološku procjenu? Nadam se da ćete ispraviti ovu pogrešku u definiranju ovog članka.\n\nPozdrav,\nIvan Zečević"]
[1016,"Anđela Žugaj","PRAVILNIK,\nČlanak 17.","Još uvijek se nigdje ne vidi rješenje kako najbrže i najjednostavnije spriječiti učenika s problemima u ponašanju da maltretira ostalu djecu? Dok traju svi stručni tretmani, pa produženi stručni tretmani, pa intenzivni stručni tretmani- taj učenik je i dalje u razredu i provodi nasilje nad ostalom djecom! Tko štiti tu drugu djecu dok ovaj učenik prolazi razne vrste tretmana?"]
[1017,"DANIJELA DRAGANIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 17.","produženi stručni tretman je na našoj školi ukinut. Bilo je potreba, ali ne i interesa. Roditelji nisu davali suglasnost bez obzira što je to učeniku bilo potrebno. Program kao takav mi se baš nije činio učinkovitim. . Sad još imamo i intenzivne tretmane. Ma mogu se smišljati tretmani kakvi hoćete i biti itekako korisni i učinkoviti, ali sve pada u vodu jer roditelj ne daje suglasnost. I gdje smo onda? \nŠto ako nemamo stručnjake za provođenje tih tretmana? Jel ono će opet razrednici provoditi te tretmene? Nestručno. I besplatno."]
[1018,"Anamarija Petrušić ","PRAVILNIK,\nČlanak 17.","Završila sam matematiku i informatiku kako bih s učenicima radila to, za što sam stručna osoba. Ne smatram se stručnom osobom za provođenje tih tretmana, niti za pisanje raznih programa za praćenje ponašanja učenika s problemima u ponašanju, kako ih ne znam sama napisati onda još teže provoditi ili zamjećivati nekakve napretke. \nMislim da su za taj posao školovani ljudi godinama, kao i mi sami za svoj predmet i da se takve stvari ne mogu naučiti na silnim edukacijama nakon kojih uglavnom ništa konkretno ne naučim. \nTaj proces trebaju obavljati stručne osobe i treba se taj posao maknuti sa razrednika, jer i ovako imaju previše birokracije i žele se posvetiti učenicima, ali jednostavno od svih tih papira ne mogu ništa."]
[1019,"DAJANA VIDAKOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 17.","Produženi stručni tretman je već postojao. Bio je potpuno neučinkovit, zato je i povučen. \nNaivno je vjerovati da će sada, samo zato što je dobio dva brata - redoviti i intenzivni stručni tretman - polučiti išta bolje rezultate."]
[1020,"Ivana Zgonjanin","PRAVILNIK,\nČlanak 17.","Završila sam fakultet da bih podučavala engleski jezik.\nNisam stručna za stručne tretmane i obrade ozbiljnih problema i poteškoća učenika.\nZa to postoje obrazovani stručnjaci. Molim da se razrednike izostavi iz ovoga, s birokracijom i na sve druge načine."]
[1021,"Željka Zagorac","PRAVILNIK,\nČlanak 18.","Precizirati koji su to \"drugi odgovarajući oblici tretmana\"."]
[1022,"Pragma","PRAVILNIK,\nČlanak 18.","St. 3. podržavanje učenika u izgradnji otvorenih i iskrenih međuljudskih odnosa – dodati u školskom i obiteljskom okruženju.\nU stavku koji govori kako je potrebno poticanje roditelja na suradnju sa službama i ustanovama u zajednici, dodati i informiranje o uslugama u zajednici koji se može mjeriti."]
[1023,"Mirela Babić","PRAVILNIK,\nČlanak 18.","\"Redoviti stručni tretman može uključivati:\", dakle može i ne mora. Svakako se mora uključiti i naglasiti odgovornost roditelja. U interesu je djeteta da su sve karike iz djetetovog okruženja čvrste i povezane."]
[1024,"Nina Šegvić","PRAVILNIK,\nČlanak 18.","Tko je stručnjak educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju? Što ako se učenik i/ili roditelj ignoriraju pozive na savjetovanje?"]
[1025,"Gordana Cecić-Sule","PRAVILNIK,\nČlanak 18.","Postavlja se pitanje odgovornosti..npr što ako roditelj (ne)opravdano ne sudjeluje u predviđenim aktivnostima /poticajima?\nTko je za to odgovoran?\nKoje su to ustanove lokalne zajednice uključene u taj proces?"]
[1026,"Gordana Cecić-Sule","PRAVILNIK,\nČlanak 18.","Potrebno je definirati tko su stručnjaci educirani za rad s učenicima s problemima u ponašanju. \nUtvrditi koje škole uopće imaju zaposlene djelatnike takvog profila."]
[1027,"Valentina Pajdaković","PRAVILNIK,\nČlanak 18.","Što ako se učenik i roditelji ne odazovu na zakazana savjetovanja ? Jesu li predviđene novčane ili neke druge kazne za roditelje ? Što ako je roditelj opravdano spriječen za dolazak na savjetovanja ( npr. izdržavanje zatvorske kazne,  rad u inozemstvu, a učenik pri tome nema drugog roditelja i živi s bakom- to su sve realne situacije iz školske prakse)."]
[1028,"IVONA ROGOŠIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 18.","Što bi to bilo redovito provoditi stručni tretman? Jednom tjedno, Jednom u dva tjedna ili jednom mjesečno?\nŠto ako se navedeni sudionici ogluše o pozive na tretmane?\nŠto ako ti tretmane ne urode nikakvim plodom?"]
[1029,"Korana Klajić","PRAVILNIK,\nČlanak 18.","Pravilnik u cjelini je u praksi neprovediv i nejasan. \n\nOno što JEST jasno: \n\n1. Ovime su nasilni i problematični učenici još više zaštićeni, tek im se sad, u raljama nejasne birokracije, neće moći stati na kraj, jer je ovo što ovaj pravilnik predviđa jednostavno neizvedivo. \n\n2 Pravilnik otvara beskonačne mogućnosti inspekcijama da obore bilo kakve pedagoške mjere jer ih je nemoguće provesti. \n\n3. Tko će nastradati? U prvom redu dobra djeca koju će biti još teže zaštititi, razrednici u drugom redu jer će oni biti krivci za sve, a potom stručna služba te ravnatelji. Tko neće moći snositi posljedice? Nasilnici."]
[1030,"Dubravka Novosel Guszak","PRAVILNIK,\nČlanak 18.","Županijsko stručno vijeće socijalnih pedagoga\nčl. 18 st.2 Ponovno: Tko je to „stručni suradnik educiran za rad s učenicima u problemima u ponašanju“. Što su to dodatne edukacije. Ono što znamo da su za to educirani socijalni pedagozi te bi trebalo provjeriti s Edukacijsko-rehabilitacijkom fakultetu (Odsjeku za socijalnu pedagogiju) koji bi to još stručnjaci mogli biti."]
[1031,"ADELA PAPIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 18.","Što ako učenici i roditelji odbiju savjetovanje? Imala sam slučaj kad su se opravdavali da nemaju vremena za razgovore sa stručnom službom i sve je ostalo na tome."]
[1032,"Domagoj Kostanjevac","PRAVILNIK,\nČlanak 18.","Hoće li roditelji imati obvezu sudjelovati u redovitom stručnom tretmanu? Ako ne budu sudjelovali, hoće li postojati posljedice za njih? Sve su to stvari koje treba jasno propisati. Također, kako će škola znati koje su sve značajne osobe iz učenikova okruženja? To znači detaljno poznavanje obiteljskih prilika, za što škola često nema načine i instrumente kako saznati. A kod srednjoškolaca to često mogu biti njihovi prijatelji za koje ne znaju ni njihovi roditelji, a kako će onda škola?"]
[1033,"Školski sindikat PREPOROD","PRAVILNIK,\nČlanak 18.","Članak 18. stavak 2.\nRedoviti stručni tretman provodi socijalni pedagog ili psiholog prije ili poslije redovite nastave obveznih i izbornih predmeta u obliku individualnog i/ili grupnog stručnog savjetodavnog rada s učenicima s problemima u ponašanju, njihovim roditeljima, učenicima/nastavnicima, drugim značajnim osobama iz učenikova okruženja, s ciljem poticanja i potpore pozitivnih promjena u ponašanju učenika.\nObrazloženje: Formulacija „ stručnjak educiran za  rad s učenicima s problemima u ponašanju“ preširoka je  i sva tri oblika RTS, PST i IST provodit bi trebali isključivo psiholozi ili socijalni pedagozi."]
[1034,"IVANA DELAČ","PRAVILNIK,\nČlanak 18.","Nejasno je što točno znači \"redoviti\" u nazivu ove mjere - koliko čest tretman treba biti da bi se mogao nazvati redovitim?\nU ovom Članku, kao ni drugdje u pravilniku, opet nije jasno tko su \"stručnjaci educirani za rad s učenicima s problemima u ponašanju\", koja je razina i vrsta edukacije potrebna da bi se stručnjak mogao tako nazivati, te što je sa školama koje nemaju zaposlenog takvog stručnjaka - u njima se, prema ovome, RST ne može provoditi. Također, nije jasno po čemu se točno RST razlikuje od odgojno-obrazovne potpore u slučajevima kad odgojno-obrazovnu potporu provodi stručni suradnik, ako je taj stručni suradnik \"educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju\" - većina postupaka navedenih u ovom članku istovjetni su postupcima predviđenim za odgojno-obrazovnu podršku, i sastavni su dio svakodnevnih poslova stručnih suradnika. \"Iniciranje pokretanja zakonskih mjera zaštite djece i mladih u nadležnosti drugih službi i ustanova\", osim što je potpuno nejasno na koji način se provodi, nije usmjereno na učenika te tako ne može biti oblik tretmana učenika sa smetnjama u ponašanju. Također, ne definira se postupanje u situacijama u kojima učenik odbija ili ne dolazi na individualno savjetovanje ili grupni rad, kao ni u situacijama u kojima roditelji ne surađuju sa stručnim službama i ustanovama u lokalnoj zajednici.\nPotpuno je nejasno kad bi se RST trebao provoditi - tijekom nastave, prije nastave, poslije nastave? S obzirom na činjenicu da mnoge škole imaju velik broj učenika putnika kojima je dolazak na nastavu i odlazak s nje određen ugovorenim školskim prijevozom, nejasno je kako omogućiti tim učenicima da pohađaju RST, a da pritom nije narušeno njihovo redovito sudjelovanje u nastavnom procesu. Također, s obzirom na činjenicu da bi se mjera odgojno-obrazovne potpore prema kriterijima navedenim u ovom pravilniku mogla izreći skoro svim učenicima škole, potpuno je nemoguće urediti organizaciju rada stručnih suradnika da sa svim učenicima koji imaju mjeru odgojno-obrazovne potpore ili stručnog tretmana rade redovito i često."]
[1035,"IGOR SOLDIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 18.","Što ako učenik odbija sudjelovati u tom radu? Što ako ima potporu roditelja u takvom stavu? Kako prisiliti učenika koji ne želi ostati u školi nakon zadnjeg nastavnog sata?"]
[1036,"IGOR SOLDIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 18.","Kada učenik ide na redoviti stručni tretman? Za vrijeme nastave ili prije/poslije nje?"]
[1037,"DAJANA VIDAKOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 18.","Tko je stručnjak educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju? \nŠto se događa kada škola nema stručnjaka odgovarajućeg profila?\nŠto se događa kada roditelji i druge značajne osobe iz učenikova orkuženja nisu voljne ili nisu u mogućnosti  surađivati sa školom?\nKada bi se ovi postupci trebali provoditi? Za vrijeme trajanja redovite nastave (koju učenik tada propušta)? Prije/poslije redovne nastave - kada učenici putnici nemaju načina doći u školu/vratiti se kućama jer su vezani za organizirani prijevoz?\nKoji su to \"drugi odgovarajući oblici tretmana\"?"]
[1038,"Kristina Lukačić","PRAVILNIK,\nČlanak 18.","Takvih stručnjaka nema, pa je i provedba Pravilnika upitna.\nAko i ima, kad će učenik biti na tretmanu, poslije nastave. Što ako ne ostane? Koja je kazna? Što ako roditelji ne sudjeluju jer ne žele? Ili ako rade pa ne mogu/žele doći? Koje su posljedice?"]
[1039,"IVA CVIJETIĆ KOVAČEVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 18.","Planira li se redoviti stručni tretman provoditi za vrijeme trajanja nastave, prilikom čega će učenik izostajati s iste ili prije/nakon nastave? Ako će učenik morati izostajati s nastave, nastat će novi problemi (nesavladavanje nastavnoga gradiva), a ako će se održavati prije/poslije nastave, postavlja se pitanje mogu li stručni suradnici, a na kraju i učenici, dolaziti ranije/odlaziti kasnije, posebice ako su ovisni o javnom prijevozu.\nPrema dosadašanjem iskustvu, brojni roditelji neće moći prisustvovati istome zbog vlastitih radnih obveza, čime cijeli program, odnosno Pravilnik gubi smisao"]
[1040,"Ivana Zgonjanin","PRAVILNIK,\nČlanak 18.","I opet - ako sve ovo provode stručnjaci educirani za rad s djecom s poteškoćama u ponašanju, zašto je razrednik taj koji piše izvješća i sudjeluje birokratski u svemu? Razrednik NIJE stručnjak educiran za to, nego su to pedagozi, defektolozi, psiholozi i socijalni pedagozi!"]
[1041,"Helena Karlić Mujo","PRAVILNIK,\nČlanak 18.","Tko će provoditi RST ako škola nema stručnjaka za to? U kojim terminima? Tko je dužan dovoziti učenika na tretmane? Što ako roditelji odbiju uključivanje u tretman?"]
[1042,"MIRKA LONČAR","PRAVILNIK,\nČlanak 18.","- Nemaju sve škole stručnjaka educiranog za rad s učenicima s problemima u ponašanju.\n  - Što obvezuje te učenike i njihove roditelje na suradnju? Postoje li sankcije ukoliko učenik ili roditelji ne surađuju ili će kažnjeni biti samo razrednici s dodatnim obavezama kontaktiranja tih roditelja i sl.?"]
[1043,"Zorana Brodarić","PRAVILNIK,\nČlanak 18.","(2) Nemaju sve škole potrebne stručnjake, a dok se ne zaposle u svakoj školi u RH, ovakav Pravilnik je ništavan i nepravedan.\n(3) Gdje i kako će se održavati grupni rad te tko će ga provoditi, ako škola nema stručnjaka? Što kada roditelji nisu spremni na suradnju. Koji su to \"drugi odgovarajući oblici tretmana\"?"]
[1044,"MARINA MAREGA SELECKI","PRAVILNIK,\nČlanak 18.","Većina škola nema stručnjaka educiranog za rad s učenicima s problemima u ponašanju.\nŠto se događa ako učenik i/ili roditelj odbija sudjelovati u redovitom stručnom tretmanu?\nKoji su to drugi odgovarajući oblici tretmana?"]
[1045,"Udruga hrvatskih srednjoškolskih ravnatelja","PRAVILNIK,\nČlanak 18.","Srednje škole uglavnom nemaju stručnjaka educiranog za rad s učenicima s problemima u ponašanju (socijalnog pedagoga) što znači da neće niti moći provoditi redoviti stručni tretman."]
[1046,"Jelena Marić","PRAVILNIK,\nČlanak 18.","Ponovno se postavlja pitanje tko je stručnjak educiran za rad s učenicima s problemom u ponašanju, tko ga određuje, kada se provodi redovni stručni tretman, dok traje nastava ili nakon nastave učenik ostaje, koliko dugo vremenski, što je to što se radi s tim učenikom? Nigdje se ne navodi što ako učenik i roditelj ne želi dolaziti na tretmane? Piše uključivanje učenika u grupni rad, koji grupni rad, s kim , u koje vrijeme? Što znači druge odgovarajuće oblike tretmana? Sve je općenito napisano bez detaljnih pojašnjenja."]
[1047,"Ivana Valjak Ilić","PRAVILNIK,\nČlanak 18.","(2) Tko je stručnjak educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju? Nejasno je.\n(3) Što znači \"poticanje roditelja/sta ako ratelja na suradnju sa stručnim službama i ustanovama u lokalnoj zajednici\"? Koja su sredstva poticanja, i koje su posljedice po roditelje/staratelje ako uporno odbijaju suradnju? Na koje se ustanove u lokalnoj zajednici misli?\nNa što se misli pod \" iniciranje pokretanja zakonskih mjera zaštite djece i mladih u nadležnosti drugih službi i ustanova\" ? Koje su to druge službe i ustanove, te koji zakonski akti se trebaju konzultirati?\nU koje vrijeme se treba odvijati \"uključivanje učenika u grupni rad usmjeren razvoju socijalnih vještina, poboljšanju odnosa prema sebi, prema drugima, obrazovanju, okruženju te razvoju prihvatljivih interesa i navika učenika\"? Ako je za vrijeme nastave, to je neprihvatljivo iz više razloga. Prvi je da učenik ne može sudjelovati u nastavnom procesu; kada će učenik nadonaditi propušteno? Što ako ima vremenikom zakazanu provjeru?. Drugi, za \"učenika u riziku\" još pogubniji, je stigmatizacija. Izdvajanje za iz razredne zajednice za vrijeme nastave je negativno isticanje učenika i može ga obilježiti kao problematičnog."]
[1048,"Ivan Bilobrk","PRAVILNIK,\nČlanak 18.","Iako se zalažem za ukidanje ovog besmislenog Pravilnika, za slučaj da nemate dovoljno hrabrosti povući ga i tako priznati da ste predložili bedastoću, on zaista ne smije ostati ovakav. Što ako učenik odbija sudjelovati u tom radu? Što ako ima potporu roditelja u takvom stavu? Kako prisiliti učenika koji to ne želi da ostane u školi nakon zadnjeg nastavnog sata? S kojim pravom ga izvući sa sata ikojeg predmeta i onda očekivati da predmetni učitelj s njime nadoknadi gradivo i to valjda još besplatno?"]
[1049,"SAŠA PERIČAK","PRAVILNIK,\nČlanak 18.","Za vrijeme nastave učenici imaju pravo sudjelovati na svim nastavnim satovima te je u tom smislu sustavno izuzimanje učenika sa satova s ciljem provođenja redovitog stručnog tretmana problematično, odnosno trebalo bi ga detaljno regulirati Pravilnikom.  Postavlja se pitanje kad će se onda s učenikom provoditi Redoviti stručni tretman iz članka 18. i koja će se svrha time moći ostvariti? Smatram da bi mjeru Redovitog stručnog tretmana trebalo proširiti tako da uključuje i rad s učenicima prije i/ili nakon redovne nastave jer inače nema smisla i u samom začetku je osuđen na propast."]
[1050,"Ines Rajić","PRAVILNIK,\nČlanak 18.","Poštovani,\nkada učenik ide na redoviti stručni tretman? Za vrijeme nastave ili prije/poslije nje? Ako je u pitanju područna škola, tko učenika vodi na tretmane (redovite, produžene i intenzivne)? Hoće li to biti obaveza nastavnika ili roditelja/skrbnika?"]
[1051,"Mario Šimudvarac","PRAVILNIK,\nČlanak 18.","Iz Članka 18. trebalo bi isključiti učitelje/nastavnike. To bi značilo da, ako učenik s problemima ponašanja radi probleme u školi, da će učitelj/nastavnik ići na individualno savjetovanje koje provodi stručnjak educiran za rad s takvim učenicima. Zašto?"]
[1052,"Pragma","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","Potrebno je definirati sadržaj produženog stručnog tretmana (koje aktivnosti obuhvaća i u kojem trajanju kako bi usluga bila standardizirana)."]
[1053,"Nina Šegvić","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","Tko traži suglasnost ministarstva? Što je sa prostornim (ne)uvjetima: kako u školi koja radi u tri smjene organizirati provođenje tretmana prije ili poslije redovne nastave?"]
[1054,"Gordana Cecić-Sule","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","Tko traži suglasnost ministarstva? U kojoj formi se traži suglasnost i što ona treba sadržavati? Tko organizira i provodi rad u odgojnom-.obrazovnim skupinama?"]
[1055,"Valentina Pajdaković","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","Mnogi učenici su vezani prijevozom, te nije uvijek moguće organizirati rad nakon redovne nastave. Vrlo je upitno hoće li osnovač biti susretljiv i u tom slučaju uvesti dodatne autobusne linije za 1-2 učenika u postupku. Je li škola, tj. osnivač uopće dužan  osigurati prijevoz za učenike u ovom slučaju ili bi to trebala postati briga roditelja ?"]
[1056,"IVONA ROGOŠIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","Koji je rok za dobivanje suglasnosti ministarstva? To je nešto što bi se trebalo obavljati prilično žurno!"]
[1057,"Anđela Žugaj","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","Nejasno je tko traži suglasnost ministarstva, koliko dugo je očekivano vrijeme da suglasnost dođe i što ako en dođe. Tko organizira i provodi rad u tim odgojnom-.obrazovnim skupinama? Je li to u okviru radnog vremena? Koliko puta tjedno?"]
[1058,"Ivana Orešić","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","S obzirom da se radi o učenicima čije je ponašanje rizično za druge sudionike u nastavnom procesu, može li se očekivati da će ministarstvo dati svoju suglasnost u kratkom roku - kroz dan-dva? Jer to je vremenski maksimum tijekom kojega se mora djelovati u odgoju!"]
[1059,"Katarina Turić","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","Županijsko stručno vijeće socijalnih pedagoga koji rade u posebnim razrednim odjelima i produženom stručnom postupku osvrnulo bi se na članke koji se tiču direktno našeg dosadašnjeg rada u posebnim razrednim odjelima i produženom stručnom postupku:\n\nČl.19. Produženi stručni tretman\nČlanak 19 nije dovoljno razrađen.\nRadi li se ovdje o produženom stručnom tretmanu od strane Centra za odgoj Zagreb Dugave (za koje je potrebna  preporuka i rješenje nadležnog centra za socijalnu skrb) ili o obliku pomoći djeci s problemima u ponašanju iz redovnih razreda, a koja zahtjeva zapošljavanje novog stručnog kadra u školama?\n\nIspred Županijskog stručnog vijeća,\n\nKatarina Turić,mag.paed.soc."]
[1060,"IVA RAMLJAK","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","Koji je rok za dobivanje suglasnosti ministarstva?\nŠto ako škola nema prostorne uvjete za organiziranje rada ovakve skupine?\nTko dovozi djecu u školu, ako se rad skupine planira nakon što učenicima završi nastava, a putnici su?"]
[1061,"TEA VARLAJ","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","Hoće li učenik s problemima u ponašanju ( koji svojim ponašanjem  opetovano ugražava sigurnost ostale djece, čime krši zakonom propisane norme ponašanja) i dalje pohađati nastavu u istom razrednom odjeljenju do pokretanja redovitog stručnog tretmana (za što treba čekati odluku resornog ministarstva) te tijekom provođenja istog? \nHoće li (i kada) i žrtve  takvog ponašanja biti uključene u koji od oblika potpore ?!?"]
[1062,"Domagoj Kostanjevac","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","Potrebno je jasno propisati kriterije za otvaranje odgojno-obrazovnih skupina u školama, tko može raditi u njima, kao i što s učenicima koji trebaju produženi stručni tretman, a u njihovoj školi ne postoji produženi stručni tretman. U tom slučaju treba jasno propisati kako će se za njih organizirati produženi stručni tretman i tko će platiti možebitne troškove prijevoza."]
[1063,"Školski sindikat PREPOROD","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","Članak 19.\n Produženi stručni termin provodi  socijalni pedagog ili psiholog u odgojno obrazovnim skupinama organiziranim prema potrebama i problemima u ponašanju učenika prije i/ili poslije redovite nastave obveznih i izbornih predmeta u školi, uz suglasnost ministarstva nadležnog za obrazovanje\nObrazloženje: Nositelji produženog stručnog tretmana trebaju također biti precizno navedeni."]
[1064,"Kristina Kristić Atlagić","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","Što su to odgojno obrazovne skupine organizirane prema potrebama i problemima u ponašanju učenika? Koliko učenika je potrebno za organizaciju skupine?  Što napraviti u međuvremenu dok čekamo suglasnost ministarstva? Kako ćemo učeniku pružiti pravovremenu pomoć ako moramo čekati organizaciju skupine i suglasnost ministarstva ? I na kraju što ako učenik ne želi sudjelovati ili  roditelj smatra da mu to nije potrebno?"]
[1065,"BARBARA SMILOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","Što ukoliko učenik ne želi ostati nakon nastave još i na PST? Što sa školama koje rade u dvije smjene i nemaju prostora? Mora li se PST organizirati u područnoj školi ili će učenici dolaziti u matičnu školu i kako će im biti organiziran prijevoz?"]
[1066,"IVANA DELAČ","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","Ova je mjera krajnje nedefinirana, posebno s obzirom na to u kolike se detalje išlo u definiranju pojedinih stvari u ovom pravilniku (poput primjerice izrade programa potpore ili tretmana). Ponovno se postavlja pitanje prijevoza učenika u sredinama u kojima je on organiziran, zbog čega učenici putnici neće moći pohađati PST. Ako stručne tretmane provodi stručni suradnik, opet se nameće zaključak o nemogućnosti organiziranja rada stručnih suradnika na način da redovito rade sa svim učenicima kojima je izrečena mjera odgojno-obrazovne podrške, RST i PST. Također, praksa pokazuje da se suglasnosti Ministarstva dugo čekaju, pa je potpuno nejasno što s učenicima kojima se izrekne ova mjera, a škola još nema suglasnost Ministarstva za formiranje ovakve odgojno-obrazovne skupine. Intervencije usmjerene na neprihvatljiva ponašanja trebaju biti brze i primijenjene neposredno ili vrlo brzo nakon samog ponašanja, inače su manje učinkovite.\nNije definirano ni što s učenicima koji izostaju s PST-a - može li roditelj ispričati njihov izostanak, kao što može \"više puta tijekom godine\" ispričati izostanke s nastave? \nNije jasno ni po čemu se točno ova mjera razlikuje od grupnog RST-a iz Članka 18. Sve u svemu, ova se mjera čini suvišnom i neizvedivom."]
[1067,"IGOR SOLDIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","Što ako se radi o školi koja je vezana za školski prijevoz i učenik nema kako doći prije i ostati nakon škole, jer onda nema prijevoza do kuće?"]
[1068,"IGOR SOLDIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","Što se događa u međuvremenu dok škola čeka suglasnost ministarstva?"]
[1069,"IGOR SOLDIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","Što su to odgojno - obrazovne skupine organizirane prema potrebama i problemima u ponašanju učenika?"]
[1070,"DAJANA VIDAKOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","Što se događa s učenicima putnicima koji su vezani organiziranim ili javnim prijevozom i nemaju kako doći prije nastavem odnosno nemaju se kako vratiti kućama ako propuste prijevoz nakon nastave?"]
[1071,"IVA CVIJETIĆ KOVAČEVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","Prema ovome što piše u nacrtu Pravilnika, ne vjerujem da će biti mnogo zahtjeva za produženi stručni tretman, a još manje za intenzivni stručni tretman. Škole će, uvjerena sam, na sve moguće načine pokušati izbjeći predmetne tretmane jer će biti potrebno uložiti jako puno truda, rada i vremena, a sve u okviru dosadašnjih zaduženja."]
[1072,"Vesna Suvala","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","Mnoge škole nemaju prostor za organizaciju ovakvog oblika pomoći. Pojavljuje se problem s učenicima putnicima i prijevozom. Nastavnici koji sudjeluju u ovakvom obliku tretmana dobivaju sate preko norme ili? Što raditi s učenicima dok ne stigne suglasnost Ministarstva?"]
[1073,"Ivana Zgonjanin","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","S obzirom da veliki broj škola ima učenike putnike, kako bi točno oni trebali odlaziti kući poslije nastave?\nTreba li suglasnost roditelja za to?"]
[1074,"Helena Karlić Mujo","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","Kako će ravnatelj osigurati „nepostojećeg“ socijalnog pedagoga/psihologa ako u nekim krajevima nema tog kadra?\nAko postoji taj kadar, otkud će ga škola platiti?"]
[1075,"Marina Jonjić","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","Svakako je potrebna suspenzija učenika koji ugrožava sigurnost drugih učenika i radnika škole, jer dok se dobije suglasnost, formiraju se skupine i počne se raditi s tim skupinama potrebno je određeno vrijeme, a problem treba trenutno riješiti."]
[1076,"Snježana Konopek","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","Kako provesti \"prije i/ili poslije redovite nastave\" ako je učenik putnik i ima jednu autobusnu liniju za povratak kući, što je realnost u manjim sredinama (SŠ). Što to znači za osobu koja provodi PST - novo zaduženje ili rad iznad norme?"]
[1077,"Silvija Knežević","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","Znači li to da učenici ukoliko u matičnoj školi ne postoji takva ustanova trebaju biti upućeni u sljedeću najbližu odgojdno obrazovnu ustanovu? Naime, u dosta škola ne postoje / nisu zaposleni stručni suradnici koji su educirani za rad u takvim skupinama. Pretpostavljam da odobrenje za noa zaposlenja kao i formiranje ovakvih skupina neće biti moguće onako kako je ovaj pravilnik to zamislio, no bitno je imati slovo na papiru, a naša stvarnost je priča za sebe."]
[1078,"MIRKA LONČAR","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","- Tko osmišljava i provodi produženi stručni tretman, koliko često, grupni ili individualno?\n- Na koji se način obvezuju učenici na pohađanje produženog stručnog tretmana?\n- Treba li tražiti suglasnost ministarstva za svaki produženi tretman, za svakog učenika ili općenito za školu?"]
[1079,"Zorana Brodarić","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","Treba li se organizirati posebna skupina u školi, ako da, znamo kako ide i koliko traje postupak do dobivanja suglasnosti MZO-a, a što u međuvremenu? Je li ovo dodatno opterećenje učenika, a što je s učenicima putnicima koji imaju organizirani prijevoz prema satnici škole? Na ništa od navedenog netko tko je pisao Pravilnik nije mislio, a ovo su samo primjeri iz svakodnevnice u školi."]
[1080,"MARINA MAREGA SELECKI","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","Članak je uglavnom prepisan iz Pravilnika o osnovnoškolskom i srednjoškolskom odgoju i obrazovanju učenika s teškoćama u razvoju, osim što je iz nepoznatog razloga izbačen dio o Mreži škola i o tome da ga provodi stručnjak edukacijsko-rehabilitacijskoga profila u opsegu svoje stručnosti: edukacijski rehabilitator, logoped ili socijalni pedagog. Odgojno - obrazovne skupine ustrojavaju se uz prethodnu suglasnost ministarstva, a takav postupak je često dugotrajan. Pitanje je što se događa s učenikom dok se ne dobije suglasnost ili ako škola uopće ne može dobiti suglasnost?\nKopiram odredbe Pravilnika o osnovnoškolskom i srednjoškolskom odgoju i obrazovanju učenika s teškoćama u razvoju o ustrojavanju posebnih razrednih odjela i odgojno - obrazovnih skupina:\n(1) Posebni razredni odjeli i posebne odgojno-obrazovne skupine mogu se ustrojiti uz prethodnu suglasnost Ministarstva.\n(2) Uz zahtjev za ustrojavanjem posebnih razrednih odjela ili posebnih odgojno-obrazovnih skupina, škola je obvezna priložiti:\n– mišljenje osnivača škole i Ureda o potrebi ustroja odjela ili skupine odnosno programa školovanja učenika s teškoćama u razvoju u toj školi,\n– očitovanje škole o prostornim i kadrovskim uvjetima za provođenje programa i\n– rješenja o primjerenome programu obrazovanja za učenike koji bi polazili taj razredni odjel ili skupinu.\n(3) Kada na određenome upisnom području postoji od 3 do 5 učenika kojima je kao primjeren oblik obrazovanja utvrđeno školovanje u posebnom razrednom odjelu iz članka 5. stavka 5. ili članka 6. stavka 6. ovog pravilnika, u kojima se provode redoviti programi uz individualizirane postupke i/ili redoviti programi uz prilagodbu sadržaja i individualizirane postupke, uz prethodnu suglasnost Ministarstva posebni razredni odjeli mogu biti ustrojeni kao kombinirani razredni odjeli od I. do IV. razreda ili od V. do VIII. razreda osnovne škole i od I. do završnog razreda srednje škole.\n(4) Posebni razredni odjeli iz članka 8. ovog pravilnika, u kojima se provode posebni programi uz individualizirane postupke, uz prethodnu suglasnost Ministarstva, mogu biti ustrojeni kao kombinirani razredni odjeli od I. do IV. razreda ili od V. do VIII. razreda osnovne škole i od I. do završnog razreda srednje škole.\n(5) Iznimno od stavka 4. ovog članka, uz prethodnu suglasnost Ministarstva, posebni razredni odjeli iz članka 8. ovog pravilnika, u kojima se provode posebni programi uz individualizirane postupke, mogu biti ustrojeni kao kombinirani razredni odjeli od I. do VIII. razreda osnovne škole.\n(6) Uz prethodnu suglasnost Ministarstva, posebne odgojno-obrazovne skupine iz članka 9. ovog pravilnika, u kojima se provode posebni programi za stjecanje kompetencija u aktivnostima svakodnevnoga života i rada uz individualizirane postupke, kao i posebne odgojno-obrazovne skupine iz članka 11. ovog pravilnika, u kojima se provodi program produženoga stručnog postupka, mogu biti ustrojene kao kombinirane skupine."]
[1081,"Jelena Marić","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","Pojam odgojno - obrazovna skupina nije jasno definirana, tko nju čini? Što raditi s učenikom dok se čeka suglasnost ministarstva, jer znamo da se na to čeka i poduže? Što ako se radi o školi koja je vezana za školski prijevoz i učenik nema kako doći prije i ostati nakon škole, jer onda nema prijevoza do kuće, mora li tada roditelj dovoziti i odvoziti učenike, zašto to nije definirano?"]
[1082,"JUDITA BOJIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","Što ako to nije izvedivo? Npr. područne škole gdje su djeca vezana prijevozom i nikakve aktivnosti prije i nakon nastave nisu provedive?"]
[1083,"Ivan Bilobrk","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","Iako se zalažem za ukidanje ovog besmislenog Pravilnika, za slučaj da nemate dovoljno hrabrosti povući ga i tako priznati da ste predložili bedastoću, on zaista ne smije ostati ovakav. Što ako učenik odbija sudjelovati u tom radu? Što ako ima potporu roditelja u takvom stavu? Kako prisiliti učenika koji to ne želi da ostane u školi nakon zadnjeg nastavnog sata? Kako tretirati učenika koji ne dođe prije prvog sata pod izlikom da je zaspao ili zaboravio? \n\nHoće li i ovo potpasti pod \"ostale poslove\" ili će se konačno početi vrednovati rad? Što ćemo s učenikom dok se čeka suglasnost Ministarstva? Što ćemo s razredom koji trpi zbog njegovog neprikladnog ponašanja?"]
[1084,"Mirela Skelac","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","Prema članku 19. Nacrta propisano je da se za produženi intenzivni stručni postupak mora pribaviti (prethodna) suglasnost Ministarstva. Odredba je neodgovarajuća jer treba djelovati odmah, nema vremena pribavljati (prethodnu) suglasnost Ministarstva nego je potrebno žurno izvijestiti Ministarstvo s predloženim tretmanom. Ministarstvo mora imati povjerenja u odgojno-obrazovne zaposlenike da su kompetentni u prosudbi potrebe produženog i intenzivnog stručnog tretmana. \nNadalje, ako se radi o učenicima putnicima teško da se može postupak provoditi prije ili posije nastave. Treba uzeti u obzir i radno vrijeme razrednika, stručnih suradnika i broj učenika u školi."]
[1085,"GORAN GOTLIBOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","Nejasno je što su odgojno-obrazovne skupine. Jesu li to skupine učenika s problemima u ponašanju?  Potreba za suglasnosti ministarstva je značajno usporavanje procesa. Što će se raditi sa učenikom dok se čeka suglasnost?\nS obzirom da se PST organizira poslije nastave nužno je uzeti u obzir dnevno radno vrijeme nastavnika kao i obveza dnevnog odmora. Članak je vrlo nejasan i potrebno ga je značajno konkretizirati."]
[1086,"SAŠA PERIČAK","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","Navodi se da je potrebna suglasnost Ministarstva za provođenje Produženog stručnog tretmana. To je nepotrebno otežavanje i odgađanje provođenja procesa koji bi mora biti brz i efikasan. Učenici s ozbiljnijim problemima u ponašanju u pravilu neće htjeti ostati na tretmanu nakon nastave ili doći prije nastave (ili to barem treba uzeti kao mogućnost, posebno s obzirom na problem organizacije prijevoza) te ih se na to sadašnjim regulativama ni ne može prisiliti. Pravilnik ne predviđa što se događa u međuvremenu - dok ne dođe suglasnost (a inače se suglasnosti Ministarstva ponekad čekaju i mjesecima...). Čak i uz suglasnost (ili ako se izbriše potreba za njom, što je minimum), Pravilnik ne navodi efikasni mehanizam reagiranja prema učeniku koji izbjegava pohađanje tretmana prije ili nakon nastave. Obavještavanje Centra za socijalnu skrb u tom slučaju smatram nužnim, ali nedovoljnim."]
[1087,"Zrinka Vukojević-Tomašić","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","Čini mi se da je potrebno zaposliti više radnika stručne službe koji bi kvalitetno mogli izvršavati obveze definirane ovim Pravilnikom. Jedino mi nije jasno hoće li zaposlenici dobiti rješenje za rad na neodređeno vrijeme ili će se zapošljavati iz privatnog sektora; ovisno ima li u školi više učenika kojima je potreban tretman."]
[1088,"Mario Šimudvarac","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","Članak 19. potpuno je nejasan."]
[1089,"SNJEŽANA BIRTIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 19.","Što su to odgojno - obrazovne skupine organizirane prema potrebama i problemima u ponašanju učenika? Za što se treba dobiti suglasnost Ministarstva - za osnivanje skupine ili za termine provođenja PST-a?"]
[1090,"Pragma","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","Potrebno je definirati sadržaj intenzivnog stručnog tretmana (koje aktivnosti obuhvaća i u kojem trajanju kako bi usluga bila standardizirana). Navesti da je moguće angažirati i druge stručnjake, npr. socijalno radnike koji nisu obuhvaćeni čl. 100. Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi, a imaju odgovarajuće obrazovanje i vještine."]
[1091,"Alenka Njegovac","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","Čl.20 st.(2)- propisano je koliko učenik dnevno i tjedno može biti opterećen obvezama u školi.Tako da nije izvedivo da to bude prije ili poslije nastave, pogotovo ako učenik pohađa izbornu nastavu."]
[1092,"TANJA SUDISKAS","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","Čl.20 st.(4)- broj stručnih suradnika  socijalnih pedagoga zaposlenih u OŠ je mnogo manji u odnosu i na psihologe i pedagoge. Škole su u velikom broju nedovoljno ekipirane. Zabrana zapošljavanja dugo je bila na snazi. Što znači konkretno: dužan osigurati stručnog suradnika s odgovarajućom edukacijom u području rada s učenicima s problemima u ponašanju?"]
[1093,"MARTINA MATEZOVIĆ BIŠKUP","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","(4) ''Ukoliko u školi nema zaposlenog socijalnog pedagoga ili psihologa, za postupak procjene potreba učenika s problemima u ponašanju za intenzivnim stručnim tretmanom te za provođenje intenzivnog stručnog tretmana, ravnatelj je dužan osigurati stručnog suradnika  s odgovarajućom stručnom edukacijom u području rada s učenicima s problemima u ponašanju.'' Ravnatelj je dužan osigurati - o čijem trošku? Pravilnik ne predviđa niti izrijekom navodi tko će osigurati sredstva za nj."]
[1094,"Anđela Žugaj","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","točka 4.- \"Ravnatelj je dužan osigurati stručnog suradnika\"- nejasno je tko plaća tog struččnog suradnika? Što ako u blizini ne postoji educirana osoba za rad s takvom djecom? Zašto Ministarstvo ne organizira timove koji će uskakati školama koje nemaju adekvatnu stručnu službu? Zašto jednostavno ne zaposle sve škole još pedagoga/socijalnih pedagoga/psihologa?"]
[1095,"Ivana Orešić","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","Odlično ste se sjetili da bi ravnatelj trebao biti dužan osigurati stručnog suradnika - no tko će platiti rad tog stručnog suradnika? I što ako osoba s takvim kvalifikacijama nije dostupna?"]
[1096,"Katarina Turić","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","Županijsko stručno vijeće socijalnih pedagoga koji rade u posebnim razrednim odjelima i produženom stručnom postupku osvrnulo bi se na članke koji se tiču direktno našeg dosadašnjeg rada u posebnim razrednim odjelima i produženom stručnom postupku:\n\nČlanak 20. Intenzivni stručni tretman\nPosebni razredni odjeli (djeca koja se školuju po članku 5, stavak 5 i članku 6, stavka 6 Pravilnika odogoju i obrazovanju učenika s teškoćama u razvoju) za vrijeme nastave broje do 5 učenika.\nSmatramo nužnim da se ovim Pravilnikom definira da je broj učenika u intenzivnom stručnom tretmanu također maksimalno do 5 učenika, zbog zahtijevnosti rada s ovom populacijom djece i omogućavanja kvalitetnijeg tretmana.\nNaime, Pravilnik o broju učenika u redovitom i kombiniranom razrednom odjelu i odgojno-obrazovnoj skupini u osnovnoj školi ne navodi broj učenika u odgojno-obrazovnim skupinama koje služe za odgojno-obrazovnu pomoć učenicima s teškoćama, a  Državnim pedagoškim standardom (Broj učenika u odgojno –obrazovnoj skupini,  čl.11, stavak 6) definira se samo broj učenika u Produženom stručnom postupaku. \nTakođer smatramo kako je nužno navesti da se Intenzivni stručni tretman provodi i TIJEKOM redovite nastave obveznih i izbornih predmeta, (o čemu procjenu i odluku donose ravnatelj školske ustanove i provoditelj intenzivnoga stručnog tretmana koji je voditelj posebnoga razrednog odjela). \nOvime bi se osigurala najkompletnija odgojno-obrazovna podrška djeci s teškoćama i to tijekom cijelog nastavnog procesa i cjelokupnog boravka učenika u školi.  \nOsim djeci, podršku i pomoć te direktno savjetovanje pružalo bi se i učiteljima koji nastavu drže u posebnim razrednim odjelima.\n\nIspred Županijskog stručnog vijeća,\nKatarina Turić, mag.paed.soc."]
[1097,"STELA SUČIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","Dio čl.20. st.1 koji kaže \"...kada su učeniku, s obzirom na vrstu teškoća i specifičnosti funkcioniranja koje ugrožavaju njegovu osobnu sigurnost i/ili sigurnost drugih učenika, potrebni posebni uvjeti odgoja i obrazovanja...\" po meni je nedopustiv i otvoreno diskriminira učenike s teškoćama koji se nalaze u posebnim razrednim odjelima. Mislim da takve rečenice treba izbrisati kako iz ovog Pravilnika tako i iz Pravilnika iz kojega su prepisane. Po tome ispada da učenik koji ugrožava svoju sigurnost kada ga se preseli u poseban razredni odjel neće  više ugrožavati sebe. Vjerujte, hoće. Takvom učeniku treba osigurati drugi vid pomoći koji nije iz sustava obrazovanja. Također ispada da učenika koji ugrožava sigurnost drugih učenika treba udaljiti iz redovnog razrednog odjela kako ne bi ugrožavao sigurnost drugih učenika, ali i u posebnom razrednom odjelu su neki drugi učenici čiju će sigurnost također ugrožavati. Jesu li oni možda manje vrijedni od učenika iz redovnih razrednih odjela?!? Za takvog učenika treba odrediti također drugačiju vrstu pomoći i potpore.\nNadalje uz st.1 - suglasnost ministarstva nadležnog za obrazovanje - Ministarstvo znanosti i obrazovanja izdaje odobrenje za otvaranjem posebnih razrednih odjela prema propisanoj proceduri. Time škola postaje punkt za određeni oblik školovanja. Vrlo mali broj škola u RH trenutno ima ustrojene posebne razredne odjele. Za ustroj jednog takvog odjela potrebno je minimalno 3 Rješenja o primjerenom obliku školovanja izdanih od strane Gradskog ureda tj. Ureda državne uprave i svakako nije predviđeno da neka škola malo ima pa malo nema takav razredni odjel.\nVezano uz st.2 - ukoliko ovaj Pravilnik ikada bude izglasan u ovakvoj formi, u ovom stavku obavezno treba pisati da se intrenzivni stručni tretman provodi prije, poslije ili u vrijeme redovite nastave obveznih i izbornih predmeta, a ne samo prije ili poslije. To je vrlo bitno obzirom da je provoditelj intenzivnog stručnog tretmana ujedno i voditelj posebnog razrednog odjela. Iz tog razloga,ako vam je bitan napredak učenika i njihova dobrobit, a ne samo da se zadovolji forma da negdje nešto postoji, bitno je da taj isti voditelj bude barem dio vremena u školi u vrijeme kada je nastava jer se radi o vrlo specifičnoj populaciji djece i neophodne su svakodnevne intervencije i u vrijeme nastave kako bi se nastavni proces uopće mogao odvijati.\nVezano uz st.3. - Procjenu za provođenje intenzivnog stručnog tretmana ne može provoditi samostalno niti socijalni pedagog niti psiholog niti bilo koji drugi stručnjak. Za školovanje u posebnom razrednom odjelu prema Čl.5.st.5. i Čl.6.st.6. učenik treba imati Rješenje o primjerenom obliku školovanja. Da bi dobio takvo Rješenje treba učiniti kompletnu timsku obradu u kojoj stručnjaci različitih područja daju svoje mišljenje o potrebi promjene oblika školovanja. Nakon toga o svemu tome, temeljem dobivenih nalaza i stručnog mišljenja Škole, a u skladu sa Zakonom o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi, odlučuje stručno povjerenstvo za utvrđivanje psihofizičkog stanja djeteta/učenika. Ista procedura je potrebna i za ukidanje takvog Rješenja.\nVezano uz st.4. - smatram da je Pravilnik neprovediv i po ovoj kategoriji da se i izuzmu svi ostali nedostatci. Bilo bi lijepo da je netko provjerio koliko ima socijalnih pedagoga i psihologa u stručnim službama škola. Namjerno kažem tako jer takve škole ne bi bio problem prebrojati za razliku od svih onih u RH koje nemaju niti socijalnog pedagoga niti psihologa."]
[1098,"IVA RAMLJAK","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","Miješate dvije stvari. Pravilnik koji regulira odgoj i obrazovanje učenika s teškoćama u razvoju je vrlo jasan u svojim člancima kako i tko se uključuje u ovaj oblik rada. Da bi se dobilo rješenje za članak 5. Pravilnika o osnovnoškolskom i srednjoškolskom odgoju i obrazovanju učenika s teškoćama u razvoju (NN 24/2015), potrebno je utvrditi primjereni način školovanja za učenika s teškoćama u razvoju što je opsežna procedura i zbog čega imamo Školsko povjerenstvo. \n\"Ravnatelj je dužan osigurati\", kako, što ako nema stručnog suradnika odgovarajućeg profila, tko plaća tog stručnog suradnika, ako škola ima pedagoga i psihologa hoće li ravnatelj moći zaposliti još jednog stručnog suradnika, jer za ovakvu vrstu tretmana potreban je socijalni pedagog."]
[1099,"Forum za slobodu odgoja","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","(4) Ukoliko u školi nema zaposlenog socijalnog pedagoga ili psihologa, za postupak procjene potreba učenika s problemima u ponašanju za intenzivnim stručnim tretmanom te za provođenje intenzivnog stručnog tretmana, ravnatelj je dužan osigurati stručnog suradnika  s odgovarajućom stručnom edukacijom u području rada s učenicima s problemima u ponašanju\n\nKako će se osigurati plaćanje, zapošljavanje ili angažiranje ove osobe? Na koji način ravnatelj, ukoliko nema financijskih sredstava , može biti dužan ovo osigurati? Gdje će on pronaći stručne suradnike, koliko će taj postupak trajati, kada će mu MZO odobriti financije i ostale administrativne uvjete potrebne da netko izvana uđe u školu? Što će se događati s djetetom koji treba biti u intenzivnom stručnom tretmanu za to vrijeme? Uz to, socijalni pedagog i psiholog ne obavljaju iste djelatnosti i poslovi im se značajno razlikuju. Previše nejasnoća je u ovom članku da bi on mogao biti provediv."]
[1100,"Đurđica Spajić","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","Poštovani,\nU ovom članku miješate kruške i šljive, učenici s teškoćama u razvoju ne mogu se jednako tretirati kao učenici s problematičnim ponašanjem. Provodi tko? Imamo li m i u školama socijalne pedegoge? Nemamo. Većina manjih škola na terenu ima pedagoga na pola radnog vremena. Sretne škole imaju psihologa na pola radnog vremena. Svaka škola u u RH, bez obzira na veličinu, treba imati pedagoga, psihologa, defektologa i logopeda, na taj način se mogu izbjeći problemi u školama. \nOvaj pravilnik kao da je pisao netko tko nikada nije bio u školi, niti bio razrednik. Postajemo činovnici, pisari, a najmanje smo učitelji. Nažalost."]
[1101,"DANIJELA DRAGANIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","Ravnatelj je dužan osigurati stručnog suradnika, kojeg naravno treba i platit, ali MZO ne daje odobrenje. Ravnatelj je kriv.\nŠto će se dogoditi akoučenik ili roditelj odbiju IST?"]
[1102,"Domagoj Kostanjevac","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","Kao i ranije, spominju se stručnjaci u koje pripadaju socijalni pedagozi i psiholozi. Budući da većina škola nema socijalnog pedagoga, a manji broj škola ima psihologa, potrebno je onda jasno odrediti tko će financirati angažiranje vanjskih suradnika koji bi obavili posao socijalnog pedagoga ili psihologa, bilo da je riječ o intenzivnom stručnom tretmanu ili bilo da je riječ o ostalim poslovima koje bi prema ovom Pravilniku socijalni pedagog ili psiholog trebao provoditi (prijedlog stručnog tretmana itd.). Škole zasigurno nemaju sredstava za to."]
[1103,"JOSIP JELČIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","Što kada učenik ne dođe na dogovorenu terapiju prije nastave ili ne ostane na istoj nakon nastave?"]
[1104,"DORIS ŽIBERT","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","(4) Ukoliko u školi nema zaposlenog socijalnog pedagoga ili psihologa, za postupak procjene potreba učenika s problemima u ponašanju za intenzivnim stručnim tretmanom te za provođenje intenzivnog stručnog tretmana, ravnatelj je dužan osigurati stručnog suradnika  s odgovarajućom stručnom edukacijom u području rada s učenicima s problemima u ponašanju. Ravnatelj je DUŽAN? Tko bi trebao biti dužan omogućiti zapošljavanje stručnih osoba na određena mjesta? Ovakvo ograđivanje od odgovornosti i prebacivanje na leđa ravnatelja je krajnje neprihvatljivo.\nTakođer, besmisleno je stavljati socijalnog pedagoga i psihologa u okvir ___ ili ___, to su dva različita zanimanja sa različitim kompetencijama i opisima posla i nikako ne bi trebalo biti ili/ili."]
[1105,"IVANA DELAČ","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","Ovaj je članak, s obzirom da se poziva na Pravilnik o osnovnoškolskom i srednjoškolskom odgoju i obrazovanju učenika s teškoćama u razvoju kojim se određuje primjereni oblik školovanja, u suprotnosti s Pravilnikom o postupku utvrđivanja psihofizičkog stanja djeteta, učenika te sastavu stručnih povjerenstava. Prema potonjem, oblik školovanja sukladan čl. 5 st. 5 i čl. 6 st. 6 određuje Povjerenstvo Ureda, na temelju zahtjeva Povjerenstva škole, što je u potpunoj suprotnosti sa Stavkom 3 ovog članka. Također, pošto se ovdje radi o posebnom razrednom odjelu kao obliku formalno određenog primjerenog oblika školovanja (individualizirani pristup ili prilagođeni program), ova mjera nije provediva u većini škola jer samo određeni broj škola ima rješenje Ministarstva o ovakvom posebnom razrednom odjelu. Ovdje se ne definira ni kojeg je stručnog profila voditelj posebnog razrednog odjela.\nTakođer, problematično je što se nigdje u pravilniku ne definira situacija u kojoj škola nema stručnog suradnika socijalnog pedagoga ili psihologa, dok se ovdje, i isključivo za ovu mjeru, navodi da je u tom slučaju \"ravnatelj dužan osigurati stručnog suradnika s odgovarajućom stručnom edukacijom u području rada s učenicima s problemima u ponašanju\" (opet nije definirano ni koja je to točno vrsta i razina edukacije, ni kako bi ravnatelj točno trebao osigurati takvog stručnjaka). To vodi na zaključak da bi škole iz svojih sredstava trebale plaćati takvog stručnjaka, što u praksi neće zaživjeti.\nSocijalni pedagog i psiholog nemaju identične kompetencije i stručna znanja, te ih nije korektno stavljati u \"ili\" odnos u ovom kontekstu. Da bi procjena bila kvalitetna i cjelovita, nužno je da je radi multidisciplinarni tim, što uključuje I psihologa I pedagoga I socijalnog pedagoga I rehabilitatora I liječnika školske medicine."]
[1106,"Kristina Lukačić","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","U kolikom je dnevnom/tjednom trajanju predviđena provedba tretmana? Hoće li se učenik zbog toga stalno ispričavati za nenapravljene zadaće i nenaučeno gradivo? Srećom nije predviđen izostanak s nastave tijekom provedbe tretmana. Tako bi trebalo biti i u dva blaža gore navedena postupka."]
[1107,"Ivana Zgonjanin","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","A što to znači \"ravnatelj je dužan osigurati\"? Kako da osigura kad ministarstvo ne dopušta defektologa na puno radno vrijeme? Ministarstvo ne da dopusnicu, ali ravnatelj neka osigura. Iz džepa škole, bez ugovora? Drago Ministarstvo..."]
[1108,"Snježana Konopek","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","IST provode socijalni pedagog ili psiholog - ali ako nema zaposlenog u školi onda može i \"stručni suradnik s odgovarajućom stručnom edukacijom u području rada s učenicima s problemima u ponašanju\"!!!! Tko je taj? Znači kompetentni su gore navedeni a ako ih nema onda su kompetentni i drugi stručni suradnici (pretpostavljam pedagozi)!!! Možda da se odlučite jesu li pedagozi koji u većini škola i rade s učenicima s problemima u ponašanju kompetentni za nastavak svog rada ili su samo rezerve ako nema socijalnih pedagoga kojih ustvari NEMA! Ne mogu se oteti dojmu da se prijedlogom ovog Pravilnika u škole žele zaposliti socijalni pedagozi, što pozdravljam ali smatram da ignoriranje najbrojnijih stručnih suradnika - pedagoga, koji upravo rade s populacijom \"problematičnih\" učenika, definitivno nije uredu tim više što će taj posao ako Pravilnik bude usvojen odraditi upravo pedagozi."]
[1109,"Silvija Knežević","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","Nije definirano uz čiju suglasnost ravnatelji trebaju osigurati stručnog suradnika."]
[1110,"Marin Divić","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","(4) Ukoliko u školi nema zaposlenog socijalnog pedagoga ili psihologa, za postupak procjene potreba učenika s problemima u ponašanju za intenzivnim stručnim tretmanom te za provođenje intenzivnog stručnog tretmana, ravnatelj je dužan osigurati stručnog suradnika  s odgovarajućom stručnom edukacijom u području rada s učenicima s problemima u ponašanju. Troškove rada, na ovaj način osiguranog stručnog suradnika, snosi MZO."]
[1111,"Zorana Brodarić","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","(1) Da bi ovako nešto bilo moguće, prvo treba pojednostaviti ustrojavanje posebnih odjela, jer je sada skoro nemoguće dobiti suglasnost za iste. Isto tako, treba ukinuti privolu roditelja, ako stručnjaci smatraju da je dijete za takav odjel. \n(2) Nameće se i pitanje opterećenja učenika te što u slučaju kada djeca putnici nemaju prijevoz prije ili nakon redovite nastave. \n(3) Nemaju sve škole zaposlene navedene stručnjake.\n\n(4) Na koji način treba ravnatelj osigurati stručnjaka dok je na snazi zabrana zapošljavanja te dok nam je teško dobiti suglasnost za stvarne i realne potrebe u školi."]
[1112,"MARINA MAREGA SELECKI","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","Što ako škola nema posebne odjele ili ne ispunjava uvjete da ih oformi?\nNa koji način ravnatelj može osigurati stručnog suradnika iz stavka 4? Nisu sve škole u Zagrebu.\nŠto ako roditelj nije suglasan s provođenjem ovog tretmana?"]
[1113,"Udruga hrvatskih srednjoškolskih ravnatelja","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","Odredbe iz stavka 4 nije moguće realizirati u redovnim srednjim školama. Većina srednjih škola nema zaposlenog socijalnog pedagoga - stručnjaka za rad s učenicima s problemima u ponašanju. Također mnoge srednje škole nemaju ni psihologa. Na koji način i od kojih sredstva je zamišljeno da će ravnatelj osigurati stručnog suradnika s odgovarajućom edukacijom? Stavak je potpuno neprimjeniv. Takve stručnjake/mobilne timove ne trebaju osigurati ravnatelji već nadležno Ministarstvo."]
[1114,"Jelena Marić","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","Što kada roditelj ne dopušta uključivanje učenika u posebne odjele, zašto ovim Pravilnikom nije data veća sloboda učiteljima i stručnim suradnicima, a ne da sve blokiraju roditelji? Što radi učenik dok čeka suglasnost ministarstva? Što s učenikom koji ovisi o školskom prijevozu i ne može dolaziti u školu prije i ostajati nakon nastave jer nema prijevoz do kuće? Koja je uloga ministarstva, Ureda državne uprave, županija, kako da ravnatelj osigura djelatnika kojeg nema tko platiti, da traži volontere?? Kako   će ravnatelj u malim  gradovima i naseljima osigurati kadar kojeg nema, to nije problem ravnatelja nego ministarstvo je to koje bi trebalo biti DUŽNO osigurati adekvatan kadar u školama, pa tek onda propisivati i donositi ovakve Pravilnike."]
[1115,"Ivana Valjak Ilić","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","(2)\" Intenzivni stručni tretman provodi se prije ili poslije redovite nastave obveznih i izbornih predmeta, o čemu donose  odluku ravnatelj školske ustanove i provoditelj intenzivnoga stručnog tretmana koji je voditelj posebnoga razrednog odjela.\"  Kako se taj tretman uklapa u dopušteno dnevno nastavno opterećenje učenika?\n(4) \"Ukoliko u školi nema zaposlenog socijalnog pedagoga ili psihologa, za postupak procjene potreba učenika s problemima u ponašanju za intenzivnim stručnim tretmanom te za provođenje intenzivnog stručnog tretmana, ravnatelj je dužan osigurati stručnog suradnika  s odgovarajućom stručnom edukacijom u području rada s učenicima s problemima u ponašanju.\" Koja je uloga osnivača školskih ustanova i ureda državne uprave u osiguravanju stručnih suradnika traženog profila?"]
[1116,"Edita Mrkonjic","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","\"Ravnatelj je duzan osigurati\". Koliko je ministarstvo duzno osigurati novaca za platiti takvog strucnjaka? Na koji nacin je ravnatelj duzan osigurati? Raspisivanjem natjecaja ili trazenjem volontera?"]
[1117,"Ivan Bilobrk","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","Iako se zalažem za ukidanje ovog besmislenog Pravilnika, za slučaj da nemate dovoljno hrabrosti povući ga i tako priznati da ste predložili bedastoću, on zaista ne smije ostati ovakav. Ovaj članak je neprovediv. Tko će platiti sve te ljude? Tko će natjerati učenika da dođe?"]
[1118,"TAMARA BOŠKOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","U praksi se u  posebnim razrednim odjelima gdje se učenici školuju sukladno čl.5 . st.5. i čl.6. stavka 6.  Pravilnika o osnovnoškolskom i srednjoškolskom odgoju i obrazovanju učenika s teškoćama u razvoju (NN, br. 24/2015.), već  školuju učenici  čije teškoće uglavnom proizlaze iz autističnog spektra. Svaki dosadašnji naš pokušaj da tu uključimo učenika s problemima u ponašanju, propada, jer roditelji učenika na to ne pristaju. Ne znam zbog čega bi sada na to pristali."]
[1119,"Monika Vlček","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","Članak 20. Produženi stručni tretman\nPosebni razredni odjeli (djeca koja se školuju po čl.5.5, 6.6.) za vrijeme nastave broje do 5 učenika.\nPotrebno je navesti da je i broj učenika u intenzivnom stručnom tretmanu do 5 učenika, uzimajući u obzir zahtjevnost rada s ovom populacijom djece.\n\nJesu li učenici koji imaju rješenje o školovanju prema člancima 5, stavka 5 i 6, stavka 6  obvezni sudjelovati u intenzivnom stručnom tretmanu? \nPostoje učenici kojima je to jednostavno previše, a prijedlog kako to regulirati:\n\nStavak 3 – „Intenzivni stručni tretman provodi se prije ili poslije i TIJEKOM redovite nastave obveznih i izbornih predmeta, o čemu procjenu i  odluku donose ravnatelj školske ustanove i provoditelj intenzivnoga stručnog tretmana koji je voditelj posebnoga razrednog odjela.\"\nNapominjem kako postoje ustrojeni posebni razredni odjeli nižih razreda kojima je razrednik učitelj razredne nastave, a stručni suradnik edukacijsko-rehabilitacijskog profila voditelj intenzivnog tretmana - u pravilniku nije jasno naznačeno što se točno podrazumijeva pod pojmom voditelj, te gdje je razrednik u toj priči.\n\nNadalje, oblik intenzivnog tretmana, koji se dijelom provodi tijekom nastave, a dijelom nakon nastave (što nije naznačeno kao opcija u pravilniku) pokazuje se kao vrlo učinkovit za razvoj i dobrobit učenika s teškoćama u razvoju te se u određenim školama uspješno provodi već više godina.\nOvim putem molim da se obrati pozornost na škole koje imaju implementiran takav način rada te da im se to omogući ovim pravilnikom dodavanjem opcije koju sam navela ranije.\nHvala!"]
[1120,"IVICA BORIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","čl.20. stavak 4 - kako će ravnatelj po potrebi osigurati stručnog suradnika pogotovo u sredinama izvan velikih gradova u kojima takvog kadra nema?"]
[1121,"Vlatka Hrkać","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","(4) \"Ukoliko u školi nema zaposlenog socijalnog pedagoga ili psihologa, za postupak procjene potreba učenika s problemima u ponašanju za intenzivnim stručnim tretmanom te za provođenje intenzivnog stručnog tretmana, ravnatelj je dužan osigurati stručnog suradnika  s odgovarajućom stručnom edukacijom u području rada s učenicima s problemima u ponašanju.\"\n\nNa koji način će se ravnatelju pružiti podrška za osiguravanje stručnog kadra u gorućoj situaciji. Velik dio problema današnjih škola je upravo nedostatno zapošljavanje stručnih suradnika jer potreba već godinama nadilazi stvarno stanje u školama. Nužno je dati suglasnosti za zapošljavanje dodatnih stručnih suradnika u škole koje imaju, primjerice, samo preopterećenog pedagoga koji u mnogim situacijama nije stručan za pojedine slučajeve. Trenutni postupak \"vanjske\" procjene odgovarajućih stručnjaka je nepotrebno dug i zahtjeva dodatnu angažiranost razrednika i stručne službe."]
[1122,"GORAN GOTLIBOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","Ovako sročen članak nije provediv u praksi s obzirom na kadrovske probleme u školama. Za provedbu planiranih aktivnosti nužno je odobravanje novih zapošljavanja stručnih suradnika, to je u neskladu s politikom nezapošljavanja na nova radna mjesta."]
[1123,"VALENTINA ĆOSIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","Sve navedeno je neizvedivo. Pedagog nije jedini i svemoćni stručni suradnik koji sve može sam. Nije ispravno sve na njegova leđa svaljivati. Poteškoće nisu iste kod svakog djeteta. Uz neopremljenost škola sa svim potrebnim stručnim suradnicima, tko će tim ljudima platiti prekovremene?"]
[1124,"Ivan Zečević","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","I opet jedno te isto: (3) Postupak procjene potrebe učenika s problemima u ponašanju za intenzivnim stručnim tretmanom te za provođenje intenzivnog stručnog tretmana provodi socijalni pedagog ili psiholog. - na osnovu kakvih kvalifikacija i kojeg oblika procjene socijalni pedagog se svrstava kao alternativa psihologu? Psiholog može da provodi sve dijagnostičke procedure i instrumente u potpunosti samostalno, može da radi kompletnu procjenu psihičkog statusa, ili kako ste maloprije naveli u članku 16. \"psihofizičku razvijenost\". Zašto je socijalni pedagog eksplicitno naveden uz psihologa, a nisu navedeni socijalni radnik, pedagog, logoped i drugi stručni suradnici? Socijalni pedagog, kao ni ostali stručnjaci, ne može da radi procjene psihofizičke razvijenosti učenika jer nije obrazovan, niti ima zakonsko odobrenje za takav oblik procjene (jer to spada u psihološku djelatnost), pa zašto ih se stalno navodi kao da mogu rade isto što i psiholozi? Što ako je učenik imao distoniju na ranom uzrastu, što je dovelo do snižavanja verbalnih intelektualnih sposobnosti, te se iskazuje kao netolerancija na gradivo i obijanje učenja, te problemi sa vršnjacima. Socijalni pedagog ne može obavljati neuropsihološku dijagnostiku, ili samo procjenu intelektualnog statusa (jer niti ima znanja niti ima dozvolu za takav oblik procjene). Kako vi očekujete da dijete dobije adekvatan tretman ako mu se ne ispitaju intelektualne funkcije da se vidi \"u kojem grmu leži zec\"? Ponavljam, ili ostavite samo psihologa kao jedinog stručnjaka koji može provesti adekvatnu i potpunu dijagnostiku sposobnosti i potreba učenika, kao i psihofizičkog razvoja, ili uz socijalnog pedagoga dodajte logopeda, defektologa, pedagoga i socijalnog radnika (naročito soc. radnika jer obje struke rade socijalne procjene), jer nema smisla da se navodi socijalni pedagog koji može obaviti usku procjenu (socijalno funkciniranje, obiteljska situacija), a ne navode se drugi stručnjaci koji mogu nabaviti usku procjenu: socijalni radnik (isto kao i soc pedagog), pedagog (školsko funkiconiranje, stavovi prema školi), logoped (govorno-jezični razvoj i komunikacije sposobnosti), defektolog (problemi u ponašanju, problemi u samostlanom izvršavanju aktivnosti itd). Doprinos socijalnog pedagoga nije značajno već od onog ostalih stručnjaka, naročito socijalnih radnika kojih ima više u školskom sustavu nego soc pedagoga, pa je nejasno odakle potječe ovakva diskriminacija prema ostalih stručnim suradnicima, a u neopravdanu dobit i korist socijalnih pedagoga? Naravno, socijalni pedagozi su važi u multidisciplinarnim timovima, te bi ovim pravilnikom trebalo poticati da osim pedagoga i psihologa, škole češće zapošljavaju i socijalne pedagoge, logopede, te stručnjake ostalih profila kako bi kvalitet tretmana bio što pogodniji, ali ono što ova pravilnik ne može da radi, je da dovodi socijalno-pedagošku djelatnost u usporedbu sa psihološkom djelatnosti, jer to nipošto nije isto. \n\n (4) Ukoliko u školi nema zaposlenog socijalnog pedagoga ili psihologa, za postupak procjene potreba učenika s problemima u ponašanju za intenzivnim stručnim tretmanom te za provođenje intenzivnog stručnog tretmana, ravnatelj je dužan osigurati stručnog suradnika  s odgovarajućom stručnom edukacijom u području rada s učenicima s problemima u ponašanju. - Ponavljam po stoti put, socijalni pedagog ne može vršiti iste oblike procjene kao i psiholog, te je besmisleno da stoji \"ili\". Može stajati samo psiholog ako želite adekvatnu i kompletnu procjenu, ili nabrojati sve stručne suradnike u školama jer ne postoji razlika da se ostali stručni suradnici ignoriraju, a socijalni pedagozi eksplicitno navode.\n\nNadam se da ćete ispraviti ovu pogrešku!\n\nPozdrav,\nIvan Zečević"]
[1125,"Dragana Rakušić Ćosić","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","Sve što je navedeno u ovom članku je u praksi neizvedivo."]
[1126,"Vesna Vrbošić","PRAVILNIK,\nČlanak 20.","Bilo bi dobro precizirati kako će ravnatelj osigurati stručnog suradnika socijalnog pedagoga i psihologa kada MZO ne daje suglasnost za novo zapošljavanje stručnih suradnika iako imate suglasnost MZO za poseban razredni odjel za učenike s poremećajem u ponašanju i on radi već drugu godinu bez adekvatne potpore stručnjaka."]
[1127,"Dejana Bedeković","PRAVILNIK,\nČlanak 21.","Slažem se s kolegicom Erikom Likan Kelentrić."]
[1128,"STELA SUČIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 21.","U Pravilniku o osnovnoškolskom i srednjoškolskom odgoju i obrazovanju učenika s teškoćama u razvoju Čl.5.st.7. i Čl.6.st.8, a koji se odnose na školovanje učenika prema Čl.5.st.5. i Čl.6.st.6. kažu da se kod takvog školovanja radi o višegodišnjoj habilitaciji/rehabilitaciji učenika. Mislim da  Pravilnik o načinu i obliku provođenja odgojno-obrazovne potpore i stručnoga tretmana učenika u riziku za razvoj problema u ponašanju i učenika s problemima u ponašanju ne bi trebalo miješati sa školovanjem učenika s teškoćama u razvoju prema gore navedenim člancima, obzirom da učenici iz ovog Pravilnika koji komentiramo, iziskuju brzu i što kraću intervenciju, a svakako ne dugogodišnju."]
[1129,"ALEN ŠIMIČIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 21.","Još jedan u nizu Pravilnika i pravila gdje se vještim birokratskim manipulacijama i rječnikom kaže puno, a zapravo ništa. Nove obveze na leđa odgojno - obrazovnom osoblju škole (najviše razredniku), a učenici koji izazivaju probleme još zaštićeniji. Problemi s rizicima u ponašanju  svake vrste će se početi rješavati onda kad se počinitelje počne financijski kažnjavati, a ne hrpama papira da se \"umiri savjest\", jer ni takvi učenici, a ni njihovi roditelji ne surađuju ni sa školom ni sa socijalnom službom, a policija im ionako ne smije ništa."]
[1130,"IVANA DELAČ","PRAVILNIK,\nČlanak 21.","Tko podnosi Razrednom vijeću izvješće i predlaže daljnji tijek tretmana ako škola nema zaposlenog \"stručnjaka educiranog za rad s učenicima s problemima u ponašanju\"? Zašto kod mjere IST izvješće i prijedlog daljnjeg tijeka ne podnosi voditelj posebnog razrednog odjela? Ako je IST primjereni oblik školovanja utvrđen Pravilnikom o osnovnoškolskom i srednjoškolskom obrazovanju učenika s teškoćama u razvoju, zbog čega prijedlog za ukidanje tretmana odnosno izmjenu rješenja o primjerenom obliku školovanja ne donosi Povjerenstvo škole, koje ga potom šalje Povjerenstvu Ureda?"]
[1131,"Erika Likan Kelentrić","PRAVILNIK,\nČlanak 21.","Poštovani, kao razrednica tijekom 20 godina rada u školi, osjećam se pozvano komentirati ovaj nacrt. Kao prvo, kako možemo očekivati intenzivni stručni tretman ako mnoge škole nemaju zaposlenog socijalnog pedagoga ili psihologa? Zanima me zašto se u školama ne dopušta zapošljavanje stručnih suradnika? Dalje, mislim da bi prvo trebalo promijeniti Pravilnik o pedagoškim mjerama jer se sve svodi na pisanje mjera bez nekih većih posljedica za učenikovo neprimjereno ponašanje. Opomenu bi trebala pratiti još neka \"mjera\" kao rezultat neprihvaljivog ponašanja (npr. rad za opće dobro, pomaganje u školi... i slično, kako bi se učenika potaknulo na promjenu ponašanja). Ukor bi trebala pratiti suspenzija (kraća ili dulja, ovisno o težini problema koju je učenik prouzročio), svakako uz obvezu nadoknađivanja gradiva od strane učenika. Ono što primjećujem u nacrtu ovog pravilnika je dodatno opterećivanje razrednika bez konkretnih rezultata za samog učenika."]
[1132,"Silvija Knežević","PRAVILNIK,\nČlanak 21.","Ukoliko stručni tretman bude neučinkovit (intenzivni stručni tretman) znači li to diiete cijelo svoje školovanje može provesti uz IST? Što je s ostatkom razrednog odjela, ima li ono pravo na kakvu podršku? Rzrednici i stručna služba su osuđeni na beskonačno piskaranje."]
[1133,"Jelena Marić","PRAVILNIK,\nČlanak 21.","Ponovno nije jasno definirano tko je stručnjak educiran za rad s učenicima s problemima u ponašanju i tko je voditelj intenzivnog stručnog tretmana. Tko će plaćati taj rad, zapošljava se netko samo na to radno mjesto, na koliko dugo? Nije jasno određeno što ako tretman nije uspješan, do kada tako, kakve mogu biti izmjene tretmana. Ovdje bi trebalo dati konkretnije upute što ako tretman nije uspio i što s učenikom koji konstantno ometa i maltretira druge učenike i djelatnike."]
[1134,"Ivan Bilobrk","PRAVILNIK,\nČlanak 21.","Iako se zalažem za ukidanje ovog besmislenog Pravilnika, za slučaj da nemate dovoljno hrabrosti povući ga i tako priznati da ste predložili bedastoću, on zaista ne smije ostati ovakav. Znači ako tretman ne uspije, ponavljat ćemo ga dok ne uspije? Ovo u prijevodu znači \"dok učenik ne ode iz škole\". A što ćemo za to vrijeme s ostalim učenicima u razredu koji trpe neprikladno ponašanje jednog ili više učenika s rizičnim ponašanjem?"]
[1135,"GORAN GOTLIBOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 21.","Nužno je detaljno propisati postupke i korake djelovanja ukoliko učenik, roditelji ili drugi ne žele surađivati. Prebacivanje odgovornosti na djelatnike Socijalne službe ne znači da je problem riješen, a sama premisa ovog pravilnika je omogućavanje promjene ponašanja i stavova te restitucija. To govorim zbog toga što se u takvim situacijama stručnu službu i razrednike poziva na odgovornost.\nNe propisuje se koje su aktivnosti ukoliko se ponašanje pogorša i kakav je odnos propisanih tretmana sa pedagoškim mjerama - to je od iznimne važnosti za teška kršenja Statuta škole. Zaustavljaju li se daljnja izricanja pedagoških mjera ukoliko tretman traje?"]
[1136,"VALENTINA ĆOSIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 21.","Što ako je tretman neuspješan? Koliko će se to razvlačiti i protezati? Postoji li neki dodatni zaključak ovo produženog tretmana?"]
[1137,"Tamara Široka","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Predviđeno je jako puno papira, piskaranja, sastanaka, učenik još zaštićeniji nego ranije. Od toga neće biti ništa kao i s propalim produženom stručnim postupkom. Glavno je da će se ministarstvo hvaliti da rješava nasilje u školama. Kada učenik nešto loše napravi mora biti kažnjen, kako, o tome treba raspravljati."]
[1138,"Renata Jasmina Stepanec","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Ovakav pravilnik neprovediv je u praksi i ne bi rješavao probleme u školama. Povećava količinu administracije razrednicima, koji uopće nisu educirani za provođenje navedenih postupaka. Sve to u istoj satnici i za istu plaću. \nPrije je postojao Pravilnik o odgojno-obrazovnom tretmanu produženog stručnog postupka koji je bio vrlo sličan ovome. Također nije rješavao probleme. Zato je i ukinut. \nIz tih razloga smatram da ovaj pravilnik ne treba biti donesen."]
[1139,"Valentina Crnjaković Vuković","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","U potpunosti podržavam komentar i prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika. Smatram da je jako bitno da škole imaju stručne suradnike, te da osim psihologa i pedagoga to budu i socijalni radnici, radi pružanja stručne pomoći i tretmana učenicima, ali i roditeljima."]
[1140,"Mirela Jukić-Peladić","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam komentar gospođe Snježane Kučić-Mirković. Citiram:\"Ovaj prijedlog Pravilnika je neprovediv u praksi i neprihvatljiv u ovom obliku. Većina škola nema zaposlene stručnjake potrebne za provođenje predloženih \"tretmana\", a razrednicima se nameće hrpa administriranja i donošenje odluka za koje većina nije educirana. Sve će to dovesti do toga da se predloženi postupci neće niti provoditi, a nastavnici će još više trpjeti neprihvatljiva ponašanja učenika, onih u riziku i onih s problemima u ponašanju.\" Dodajem da se ovim Pravilnikom samo pokušava zadovoljiti forma, a stvarni problemi očito ostaju."]
[1141,"Gordana Cecić-Sule","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Za kraj podržavam i citiram komentar gospođe Danijele Draganić \nOvako površan Pravilnik, neizvediv je u praksi i neće pomoći rješavanju problema nasilja u školama.\nPovećava se količina administracije, poslove se prebacuje na leđa razrednika, koji se sve više bavi papirologijom, a ne radom s učenicima. Razrednici nisu stručnjaci u područjima koji su regulirani ovim Pravilnikom, i sve mi se čini da će MZO doskočiti tome pa će razrednicima natovariti niz edukacija koje će morati pohađati, a koje su iz dosadašnjeg iskustva, često nesvrsishodne. Gdje je garancija pomoći razrednicima? Stručne. Svjedoci smo da mnoge škole nemaju stručne suradnike koji se spominju u Pravilniku. Moramo biti svjesni da možda razrednici neće dobiti pomoć od stručnih suradnika u školi. I još jedno važno pitanje. Gdje su u svemu ovome roditelji i njihova odgovornost? Hoće li i ubuduće bez posljedica za roditelje biti njihovo odbijanje suradnje, ignoriranje i minoriziranje problema i prebacivanje krivice na škole i razrednike? Smatram da ovakav Pravilnik ne smije stupiti na snagu. osobito što se iz teksta Pravilnika vidi da je sklepan nabrzaka, nestručno i bez sudjelovanja prosvjetnih djelatnika sudionika u neposrednom odgojno - obrazovnom procesu. Osobito razrednika kojima se toliko toga stavlja na grbaču ovim Pravilnikom."]
[1142,"Ivana Ivša","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Stručni radnici Centra za socijalnu skrb Sisak podržavaju zajednički prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika i Hrvatske komore socijalnih radnika o uvođenju socijalnih radnika u sustav škole kao članove stručnog tima. \nIvana Ivša, predsjednica Stručnog vijeća CZSS Sisak"]
[1143,"Petra Maruna","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika!"]
[1144,"IVONA ROGOŠIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Donošenjem ovakvog pravilnika jedino što će se dogoditi jest još veće opterećenje razrednika nisu kompetentni niti obrazovani za radnje koje im se žele nametnuti. Razrednici nisu niti pedagozi niti defektolozi da bi mogli na temelju svojih znanja napisati plan podrške rizičnim učenicima..  Donošenjem ovog pravilnika situacija u našim školama se neće nimalo poboljšati, već će se zbog silne papirologije ona još pogoršati. S obzirom da navedeni pravilnik samo povećava posao razrednika, a ne dovodi konkretne mjere trebalo bi ga u potpunosti odbaciti."]
[1145,"Zdenka Vragolović","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika."]
[1146,"Nikolina Šneler Golik","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Donošenjem ovakvog pravilnika jedino što će se dogoditi je još veća opterećenost razrednika koji, blago rečeno, nisu kompetentni niti obrazovani za radnje koje im Vi želite nametnuti. Razrednici nisu niti pedagozi niti defektolozi da bi mogli na temelju svojih znanja napisati plan podrške rizičnim učenicima (možda neki jesu, ja kao matematičar nisam, nit me je itko to naučio, niti se želim upuštati u takve stvari). Razrednici imaju plaćena 2 sata tjedno za razredništvo, hoćemo li ovime onda dobiti dodatne plaćene sate? Ili će se kao i sve do sada i ovo staviti pod ostale poslove koji se samo gomilaju. Nadalje, ovim pravilnikom i dalje nisu donesene nikakve konkretne mjere za učenike koji pokažu rizično ponašanje. Donošenjem ovog pravilnika situacija u našim školama se neće nimalo poboljšati, već će se zbog silne papirologije ona još pogoršati. U školi u kojoj radim od stručne službe imamo čak jednog pedagoga na pola radnoga vremena, ne mislite da je i to određeni problem? Mislite da jedan pedagog koji je u školi dva dana tjedno može pružiti adekvatnu podršku učeniku, ali isto tako i učitelju? S obzirom da navedeni pravilnik samo povećava posao razrednika, a ne dovodi konkretne mjere trebalo bi ga u potpunosti odbaciti."]
[1147,"Alma Bernat","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika."]
[1148,"Iva Kolos","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika."]
[1149,"Lovorka Čuljak","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika da se u škole obavezno uvedu socijalni radnici kao dio stručnog tima škole."]
[1150,"Ana Opačić","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika."]
[1151,"Dejana Bedeković","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika!"]
[1152,"Nada Baždarić","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika."]
[1153,"Anamarija Juroš","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika."]
[1154,"Katarina Anđić","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika."]
[1155,"MARJANA PARADINOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika."]
[1156,"NIKOLINA BARBALIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Ovaj Pravilnik ne smije stupiti na snagu, jer je u izravnoj kontradikciji s natpisom na onoj ploči sa pročelja većine hrvatskih škola: \"Ova škola je mjesto nulte tolerancije na nasilje\". Ispada da se nasilje sve više tolerira, umjesto da bude suprotno. Koliko god Vi tvrdili suprotno."]
[1157,"Linda Jurkić","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Smatram da ovaj Pravilnik ne smije stupiti na snagu.  Čini mi se da se glavni teret prebacuje na razrednike koji dobivaju više posla (u svoja 2 sata u koja imaju ionako previše toga za odraditi s roditeljima i učenicima) , a još bi trebali pisati program za rad s učenikom rizičnog ponašanja za koji  nisu školovani. Puno škola u RH nema niti potrebne stručne suradnike za provođenje tih postupaka.\nOpet se zanemaruje odgovornost roditelja, od njih se o svemu mora tražiti pristanak te ih se o svemu mora obavijestiti, a ako ne surađuju ide prijava Centru i tko zna kad će se situacija riješiti.\nMišljenja sam, ako ovaj Pravilnik stupi na snagu, da će se donošenje odgojnih pedagoških mjera smanjiti i samim tim  će se stvoriti puno više problema sa disciplinom po školama."]
[1158,"Sanja Krsnik","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika."]
[1159,"Tamara Strmac","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika o uvođenju školskog socijalnog radnika kao člana tima u sustavu obrazovanja."]
[1160,"Daniela Maršalek","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika. \nPodržavam svaki prijedlog i nacrt koji će napokon smanjiti gledanje u papire i tablice i na temelju kojega ćemo svi skupa imati više vremena i volje za gledanje oči u oči jedni drugima."]
[1161,"DANIJELA TAKAČ","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Udruge socijalnih radnika"]
[1162,"Ivana Orešić","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Ovaj pravilnik NE SMIJE biti donešen! \nU potpunosti se zaobišlo sve na što je struka upozorila tijekom zadnjih nekoliko mjeseci razgovora o ovoj temi! \nUporno obećavate smanjenje birokracije i administracije, a ovim se pravilnikom donosi samo i isključivo enormno povećanje iste, a bez ikakvih konkretnih i provedivih mjera!\nDa je postupak stručnog tretmana bio učinkovit ne bi ga se tako brzo ukinulo. A i onda je struka upozoravala da on neće doprinijeti smanjenju problema u ponašanju, što se kroz praksu i dokazalo.\nU našim školama nije problem taj što se ne pokušava pomoći učenicima s problemima u ponašanju i njihovim roditeljima, već što se ništa ne može učiniti s onima koji našu pomoć odbijaju! A tad trpe ostali učenici kojima se oduzima pravo na savladavanje obrazovnih sadržaja u mirnom i sigurnom okruženju."]
[1163,"Dina Pavalić","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Udruge socijalnih radnika."]
[1164,"DUBRAVKA MIHALIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Udruge socijalnih radnika."]
[1165,"Marina Horvat","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog o zapošljavanju socijalnih radnika u školama."]
[1166,"Marija Plavčić","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika"]
[1167,"NINA PROSINEČKI","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika."]
[1168,"Nives Strabić","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika."]
[1169,"SONJA PATRČEVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Udruge socijalnih radnika"]
[1170,"Ivana D.","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","U potpunosti podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika."]
[1171,"Tanja Dumbović","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika!"]
[1172,"Antonija Maltar","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika o vraćanju socijalnih radnika u škole."]
[1173,"Mirna Polić","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika!"]
[1174,"GORDANA HORVAT","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske komore socijalnih radnika"]
[1175,"Tatjana Kovačić","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika."]
[1176,"Andrea Zorčić","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika."]
[1177,"Marijana Kralj","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika."]
[1178,"Marina Vulinović","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika!"]
[1179,"petar grancarić","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika."]
[1180,"Mirela Kranjčević","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","PODRŽAVAM PRIJEDLOG HRVATSKE KOMORE SOCIJALNIH RADNIKA O VRAĆANJU ŠKOLSKOG SOCIJALNOG RADNIKA."]
[1181,"Sara Tkalec","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika."]
[1182,"Ivana Đurek Setinšek","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske komore socijalnih radnika o vraćanju socijalnih radnika u škole."]
[1183,"LUCIJA ZRILIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika"]
[1184,"Jadranka Solar-Šorgić","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","U potpunosti podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika. Zaposlena sam u osnovnoj školi kao stručna suradnica-socijalna radnica, punih 38 godina. Dugogodišnje iskustvo rada u školi daje mi za pravo da kažem kako je socijalni radnik i te kako potreban profil stručnog suradnika u sustavu odgoja i obrazovanja, ne samo zbog provođenja ovog Pravilnika nego prvenstveno zbog pomoći učenicima i obiteljima koje se nalaze u stanju socijalno-zaštitne potrebe, a kojih je svake godine sve više."]
[1185,"Anastazija Godić Blaga","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika."]
[1186,"Sofia Pavlešin Pintarić","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika."]
[1187,"Tena Tomljanović","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika."]
[1188,"Ana Perica","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika."]
[1189,"Glorija Matić","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika."]
[1190,"Mirjana Marojević ","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika o uvođenju struke socijalnog rada u školstvo."]
[1191,"Nikolina","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika."]
[1192,"MONIKA HODAK","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika."]
[1193,"IVANKA DUGAN","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika. Osobno imam profesionalno radno iskustvo kao socijalna radnica u tri Osnovne škole u razdoblju od 2003. do 2006.godine, kada je Zakon o osnovnom školstvu, omogućavao da na mjesto stručnog suradnika u školi može biti zaposlen i socijalni radnik/ca. Navedeno profesionalno iskustvo bilo je vrlo konstruktivno i za dobrobit djece, ali i njihovih roditelja, zakonskih zastupnika te udomitelja, te i samih nastavnika koji su vrlo rado tražili savjete, podršku i intervencije u području širokog spektra ovlasti socijalnih radnika."]
[1194,"Kristina Šesto","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika."]
[1195,"Valentina Huha","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika."]
[1196,"KATARINA RADAT","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","U potpunosti podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika."]
[1197,"Vesna Protulipac","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Pravilnika."]
[1198,"Iva Kutle","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam pravilnik."]
[1199,"Martina Biškup Stepinac","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Podržavam prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika."]
[1200,"Hrvatska komora socijalnih radnika","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Hrvatska komora socijalnih radnika u potpunosti podržava prijedlog Hrvatske udruge socijalnih radnika."]
[1201,"hrvatska udruga socijalnih radnika","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Socijalni radnici u školi su u svom radu usmjereni na konstruktivno rješavanje postojećih problema i sukoba među učenicima, stjecanju socijalnih vještina kao i na unaprjeđenju njihovih osobnosti kroz grupni i individualni rad.\nŠkolski socijalni radnici procjenjuju  odnose  među učenicima u razredu, između članova obitelji, između obitelji i škole, potreba, rizike, te  iznalaženje najadekvatnijih oblika intervencija i stručne pomoći.\nDosadašnja suradnja škola sa institucijama sustava socijlane skrbi odnosi se na rješavanje pojedinačnih slučajeva i to najčešće onih gdje su se problemi u ponašanju i razvoju učenika već toliko manifestirali da je potrebna hitna intervencija socijalne skrbi a  nije realno očekivati da Centri za socijalnu skrb mogu realizirati zadatke socijalnog rada u školi.\nPredloženim Pravilnikom upravo se nastoji u najranijoj fazi procijeniti rizike kako bi se integriranim pristupom osigurale intervencije i prevenirali daljnji problemi u ponašanju gdje je uz psihologa i socijalnog pedagoga ključna uloga socijalnog radnika, u prepoznavanju rizika, procjeni potreba i kapaciteta, ne samo djeteta, već i obitelji i šire zajednice, te\npovezivanje i suradnja sa centrima za socijalnu skrb i drugim dionicima koji na razini lokalne zajednice djeluju na prevenciji neprihvatljivog ponašanja djece i mladih. \nIskustva većine zemalja Europske Unije pokazuje potrebu za uvođenjem struke socijalnog rada u sustav  obrazovanja  (od 28 zemalja članica Europske Unije u njih 25 u školama rade i ravnopravno kao članovi stručnih tima sudjeluju socijalni radnici).\nObzirom na navedeno predlažemo da se ponovno razmotri pitanje školskog socijalnog radnika kao člana tima, obzirom na predviđenje aktivnosti propisane ovim Pravilnikom."]
[1202,"DANIJELA DRAGANIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Ovako površan Pravilnik , neizvediv je u praksi i neće pomoći rješavanju problema nasilja u školama.\nPovećava se količina administracije, poslove se prebacuje na leđa razrednika, koji se sve više bavi papirologijom, a ne radom sa učenicima.Razrednici nisu stručnjaci u područjima koji su regulirani ovim Pravilnikom, i sve mi se čini da će MZO doskočiti tome pa će razrednicima natovariti niz edukacija koje će morati pohađati, a koje su iz dosadašnjeg iskustva, često nesvrsishodne. Gdje je garancija pomoći razrednicima? Stručne. Svjedoci smo da mnoge škole nemaju stručne suradnike koji se spominju u Pravilniku. Moramo biti svjesni da možda razrednici neće dobiti pomoć od stručnih suradnika u školi. I još jedno važno pitanje. Gdje su u svemu ovome roditelji i njihova odgovornost? Hoće li i ubuduće bez posljedica za roditelje biti njihovo odbijanje suradnje, ignoriranje i minoriziranje problema i prebacivanje krivice na škole i razrednike? Smatram da ovakav Pravilnik ne smije stupiti na snagu. osobito što se iz teksta Pravilnika vidi da je sklepan nabrzaka, nestručno i bez sudjelovanja prosvjetnih djelatnika sudionika u neposrednom odgojno - obrazovnom procesu. Osobito razrednika kojima se toliko toga stavlja na grbaču ovim Pravilnikom."]
[1203,"JOSIP JELČIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Ovakav pravilnik je besmislen, a njegovo provođenje u praksi neizvedivo! Previše obveza i administracije svaljeno na leđa razrednika, koji nisu ni dovoljno educirani, ni plaćeni za navedene vrlo ozbiljne i odgovorne postupke. Bolje bi bilo svakoj školi omogućiti zapošljavanje pedagoga, psihologa i edukacijskog rehabilitatora na puno radno vrijeme, koji bi konkretno radili s učenicima, a ne samo piskarali, kao što je ovim pravilnikom zamišljeno. Ne mogu se oteti dojmu kako će eventualno donošenje ovoga pravilnika smanjiti izricanje pedagoških mjera, tj. smesti ih pod tepih."]
[1204,"INA RANDIĆ ĐORĐEVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Ovako napisan Pravilnik ne smije stupiti na snagu.\nPravilnik u potpunosti zanemaruje stručnu osposobljenost i uvelike nadilazi zaduženja razrednika. Pravilnikom je propisano more administracije, a pritom je nejasno tko je obvezan što činiti. Čim je nešto toliko nejasno, a vidljivo je prema brojnim komentarima, razvidno je da nije dobro i da se neće moći provoditi. Bilo bi mudro da se uvaže mišljenja osoba koja će se upravo ovom problematikom i baviti: učitelja, nastavnika, profesora, razrednika, stručnih suradnika, tajnika i ravnatelja škola i domova."]
[1205,"Erika Likan Kelentrić","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Smatram da ovaj Pravilnik u praksi i svakodnevnom radu neće donijeti nikakav pozitivan pomak. Pravilnik je u ovakvom obliku neprovediv."]
[1206,"BARBARA SMILOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Ovaj pravilnik ne smije stupiti na snagu jer ne rješava niti jedan problem nasilnih i neodgojenih učenika koji sustavno ometaju nastavu i ugrožavaju pravo pristojnih učenika na školovanje. Zapravo je nejasno kojem profilu učenika je namijenjen, kako ga provoditi, a razrednicima nameće još jednu veliku i dugotrajnu birokratsku obavezu."]
[1207,"Anamarija Petrušić ","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Ovakav pravilnik ne smije stupiti na snagu. \nPravilnik treba biti konkretan, jasan, djelotvoran. \nOvdje se sve svodi na hrpu birokracije koja je dana ljudima koji za to nisu stručni- razrednici. \nProblem bi se trebao moći rješavati odmah (suspenzijom), kako bi se zaštitili ostali učenici koji su izloženi tom neprihvatljivom ponašanju, a ujedno i učitelji. Smatram da bi i roditelji, centar za socijalnu skrb trebali biti više uključeni i povezani sa školom. \nZa provedbu bilo čega prvo treba škole opremiti odgovarajućim brojem psihologa, defektologa...a ne da se dogodi da škola ima samo psihologa u jednoj smjeni jer eto ne može mu se plaćati smjenski rad."]
[1208,"Natalija Siladjev","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Pravilnikom se samo formalno opravdava tzv. poduzimanje u cilju rješenja pojedinih pitanja u ovom području, u praksi je neprovediv jer mnoge škole nemaju potreban stručni tim za provođenje istoga."]
[1209,"Darko Poslek","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Poštovani, \nprijedlog je pravilnika iznesen, a nastavnici/razrednici su gdje u ovome? Razrednici godinama--nikad ,nisu imali nikakvo obrazovanje/i/ili/stručno usavršavanje tj. posao razrednika kao da ne postoji (a itekoliki je). Pitanje: koliki broj razrednika radi po školama, sa inženjerskih i sl. studija, sa samo završenim \"tzv. psihološko-metodičkim tečajem\". Čiji problem? samo njihov? Od većine razrednika se previše očekuje i traži, od stručne službe (nedostatne) premalo: zašto sve ovo vodi razrednik, a stručni suradnik najčešće ništa od toga? Razrednički poslovi su naglo porasli u zadnje vrijeme; većinom se pri tom troše vlastiti  resursi razrednika, sve od literature, materijala, plakata, postera, nekog vanjskog predavača,rad od kuće- što nije zanemarivo. 2 sata u satnici daleko je premalo.  Stručnu službu u školi ne bih kometirao: ili nemaju vremena/i/ili/ volje ili su nedostatni ili potplaćeni. Smatram da treba:\n1. Izmijeniti Pravilnik o kriterijima za izricanje pedagoških mjera uvođenjem nekih mjera za \"problematične\" učenike  po uzoru na zapadne zemlje- da bi ostalim uč. omogućili nesmetano praćenje nastave, siguran boravak u školi, a ne da su većina taoci tzv.integiranih pojedinaca (koji su doslovce \"izvađeni\" iz specijalnih ustanova i dovedeni u razrede, radi integracije).\n2. Te tzv. integrirane učenike (problematične) i roditelje uključiti u stručne tretmane. Da li na nivou škole?? Ne znam kako je zamišljeno da se problematični uč. /s posebnim potrebama/manjine dovode/integriraju u škole, a da su nastavnici i razrednici dovedeni pred gotov čin? Gdje su za to naši nastavnici obrazovani, te zašto djelatnici iz ustanova ne sjede s takvim učen. u razredu kao pomoćnici? \nNezaobilazno pitanje: čemu smiješno niske kvote upisa studenata za možda trenutno najpotrebnijeg zanimanja u školstvu: logopeda/socijal. pedagoga/psihologa? I još su potplaćeni! \nŠkolstvo je kod nas trenutno definitivno u krizi! Razrednik je postao centralna ličnost za rješavanje problema u školstvu, školi;odrađuje čak neke poslove roditelja- a pitanje je autoriteta i digniteta istog.\nOvaj pravilnik u tim krucijalnim stvarima ne pomaže."]
[1210,"SNJEŽANA KUČIĆ-MIRKOVIĆ","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Ovaj prijedlog Pravilnika je neprovediv u praksi i neprihvatljiv u ovom obliku.\nVećina škola nema zaposlene stručnjake potrebne za provođenje predloženih \"tretmana\", a razrednicima se nameće hrpa administriranja i donošenje odluka za koje većina nije educirana. Sve će to dovesti do toga da se predloženi postupci neće niti provoditi, a nastavnici će još više trpjeti neprihvatljiva ponašanja učenika, onih u riziku i onih s problemima u ponašanju.\nMišljenja sam da se neprihvatljiva ponašanja moraju sankcionirati odmah i to prvo nekom blažom mjerom (razgovor s učenikom i roditeljem, opomena, ukor), a nakon stalnog ponavljanja neprihvatljivog ponašanja, ometanja nastave, onemogućavanja normalnog obrazovanja pristojnih i vrijednih učenika i sl. uvesti suspenziju s nastave na nekoliko dana, tjedana, do kraja polugodišta ili šk. god. s mogućnošću polaganja ispita i/ili predmetnog ispita.\nPravilnik mora vratiti nastavniku njegov autoritet i svakako u začetku onemogućiti problematičnim učenicima da svojim neprihvatljivim ponašanjem narušavaju odgojno - obrazovni rad jer SVA djeca imaju pravo na obrazovanje!"]
[1211,"Kristina Lukačić","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Ovaj Pravilnik nikako ne smije stupiti na snagu.\nPredvidjeli ste dvije kategorije učenika s vrlo nejasnim kriterijima kategoriziranja.\nNasilnika se tetoši i tješi u školi, nema suspenzije koja nije ni predviđena, treba uvesti kazne za roditelje, ipak je odgoj djeteta prvenstveno njihova odgovornost, a ne naša. Mi bismo trebali djecu učiti raznim vještinama, među njima nikako nisu one koje se uče do pete godine života. Ovim Pravilnikom opet oštećujete dobru, vrijednu, darovitu djecu ponajviše, za koju će razrednik imati još manje vremena nego do sada. Razredništvo je ionako popraćeno samo s dva sata tjedno što je uz ovakav Pravilnik više nego premalo. Stoga se uopće ne slažem s ovim prijedlogom Pravilnika."]
[1212,"Ivana Zgonjanin","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Ovaj pravilnik ne smije biti donešen.\nOn je privremeno gašenje vatre kao reakcija na aktualne primjere iz prakse. Nastavnik ovime ne dobiva NIKAKVU zaštitu ni pomoć nego samo još više birokracije za vrat.\nStručni postupak je postojao, pa je zatim ukinut. S razlogom, i ne trebamo ga opet jer ne pomaže nikome.\nNiti jedan jedini nastavnik vam neće zamjeriti ako ovaj pravilnik ne donesete jer je potpuno promašen i nepotreban."]
[1213,"Helena Karlić Mujo","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Smatram da je ovaj prijedlog Pravilnika neprovediv i nepopravljiv te ne smije biti donesen ako je namjera Ministarstva zaista riješiti probleme.\nOgroman posao, kojim se ovim Pravilnikom svaljuje na leđa razrednika, rezultirat će time da će se rijetki razrednici uopće upustiti u ovu avanturu, a Ministarstvo će se hvaliti kako je uspješno riješilo problem nasilja u školama jer će statistika pokazati da se smanjuje broj izrečenih pedagoških mjera.\nPredlažem:\n1. Izmijeniti Pravilnik o kriterijima za izricanje pedagoških mjera uvođenjem suspenzije za one učenike čije ponašanje narušava nastavni proces u tolikoj mjeri da je se ona ne može normalno održavati (time bismo učenicima primjerenog ponašanja omogućili nesmetano praćenje nastave).\n2. Suspendirane učenike i njihove roditelje uključiti u stručne tretmane. Stručne tretmane trebaju osmisliti i provoditi stručni timovi koje je dužno osigurati Ministarstvo."]
[1214,"Vedrana Radović","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Pravilnik nam je potreban, ali u ovakvom obliku i formi ne."]
[1215,"MARINA MAREGA SELECKI","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Ovaj pravilnik je potpuno neprovediv u praksi. Evidentno je da je skrpan u jako kratkom periodu i da u njegovom sastavljanju nisu sudjelovali učitelji, što je sramotno."]
[1216,"Jelena Marić","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Ako ovakav Pravilnik stupi na snagu, onda je pokazatelj toga da je samo bitno što piše na papiru, a to što nije provediv nikome ništa. Iskreno se nadam da će se u ovoj državi konačno naći netko kome je stalo do obrazovanja i u tom smjeru početi donositi Zakone i Pravilnike. Pravilnici koji će vratiti učitelju njegov autoritet u razredu i uz pomoću kojih će se moći sankcionirati učenici koji konstantno narušavaju odgojno - obrazovnu djelatnost u razredu."]
[1217,"Ivana Valjak Ilić","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Ovaj pravilnik ne treba stupiti na snagu, nego treba ozbiljnu, promišljenu, jasnu i konkretnu doradu oslonjenu na iskustva iz prakse, biti i laicima jasan i primjenjiv u hrvatskim školama na učenika od prvog razreda osnovne škole do završnih razreda srednjih škola."]
[1218,"Edita Mrkonjic","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Moze on stupiti na snagu, ali je pitanje koliko je provediv u praksi."]
[1219,"Ivan Bilobrk","PRAVILNIK,\nČlanak 22.","Ovaj pravilnik NE SMIJE stupiti na snagu."]